П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2464/21	
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року по справі № 540/2464/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                              В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 21305002008 від 13.05.2021 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати пільгового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 періоди роботи на посаді електрозварника: з 22.08.1992 по 03.06.1993 в Херсонському тролейбусному управлінні; з 18.08.1986 по 02.01.1991 на Барановичському станкобудівельному заводі; з 20.04.1984 по 14.07.1986 Херсонському суднобудівному заводі та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 21.01.2021. 
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що він має стаж роботи не менше 30 років, з них не менше 6 років 3 місяців був зайнятий повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, які передбачені Списком № 2, то після досягнення віку 55 років, набув права на пенсію на пільгових умовах із зменшенням віку, з розрахунку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців. Отже, у віці 58 років, тобто 19.01.2021, позивач набув право на пенсію на пільгових умовах. У зв`язку з цим 21.01.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, йому було відмовлено в прийнятті заяви у зв`язку з необхідністю надання довідок. Рішенням № 213050021008 від 13.05.2021 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу роботи.
На думку позивача, відповідач незаконно не зарахував до пільгового стажу періоди роботи:
1) з 22.08.1992 по 03.06.1993 в Херсонському тролейбусному управлінні, посилаючись на відсутність даних про проведення атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві;
2) з 18.08.1986 по 02.01.1991 на Барановичському станкобудівельному заводі, посилаючись на відсутність інформації про реорганізацію даного підприємства;
3) з 20.04.1984 по 14.07.1986 на Херсонському суднобудівному заводі, посилаючись на відсутність пільгової довідки, в якій має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видається довідка. 
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив, у якому зазначив, оскільки відповідно до записів трудової книжки від 11.05.1982 серії НОМЕР_1 , позивач працював з 20.04.1984 по 14.07.1986 електрозварником на Херсонському суднобудівному заводі, з 18.08.1986 по 02.01.1991 електрозварником на Барановичському станкобудівельному заводі, з 29.05.1991 по 03.06.1993 електрозварником ручного зварювання в Херсонському тролейбусному управлінні.
Для підтвердження пільгового характеру виконуваних робіт позивачем надано довідки, видані філією закритого акціонерного товариства "Атлант" Барановичський станкобудівельний завод від 22.04.2021 № 10-49/2330, 2-49/2331, що підтверджують пільговий характер робіт на посаді електрозварника на автоматичних та полуавтоматичних машинах, зайнятого зварюванням в середовищі вуглекислого газу на Барановичському станкобудівельному заводі з 18.08.1986 по 02.01.1991, з посиланням на Список 2 розділу XXXII, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.
В зазначених довідках відсутня інформація про перейменування Барановичського станкобудівельного заводу в філію закритого акціонерного товариства "Атлант" Барановичський станкобудівельний завод.
Зарахування до пільгового стажу роботи періоду з 18.08.1986 по 02.01.1991 на посаді електрозварника на Барановичському станкобудівельному заводі можливе за умови надання інформації про реорганізацію даного підприємства.
Також, для призначення пенсії, позивачем надано довідку, видану міським комунальним підприємством "Херсонелектротранс" від 15.04.2021 № 1-231, що підтверджує пільговий характер робіт на посаді електрозварника ручного зварювання Херсонського тролейбусного управління з 29.05.1991 по 03.06.1993, з посиланням на Список 2 розділ XXXIII, код 23200000-19906, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.
Період роботи на посаді електрозварника ручного зварювання в Херсонському тролейбусному управлінні з 22.08.1992 по 03.06.1993 не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, в зв`язку з відсутністю даних про проведення атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві після 21.08.1992.
За період роботи на посаді електрозварника на Херсонському суднобудівному заводі з 20.04.1984 по 14.07.1986 позивачем не надано пільгової довідки, в якій зазначено періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видається довідка, а тому зазначений період зарахуванню не підлягає.
За записами трудової книжки, даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та уточнюючими довідками про роботу, страховий стаж позивача становить 28 років 8 місяців 22 дні, пільговий стаж роботи за Списком № 2 становить 1 рік 2 місяці 24 дні за період роботи у Херсонському тролейбусному управлінні з 29.05.1991 по 21.08.1992.
Трудова книжка, яка була надана для призначення спірної пенсії, не містить відомостей про проведення атестації посади та не відображає характеру умов праці, а також зайнятості у шкідливих умовах праці повний робочий день. При цьому, позивачем не було надано й будь-яких інших підтверджуючих документів, які б надавали йому право на призначення такої пенсії (пільгову довідку; накази про результати атестації робочих місць).
Відповідач вважає, що відсутність відомостей про проведення атестації робочого місця, відсутність документів, які підтверджують пільговий характер праці та відсутність відомостей про роботу повний робочий день у шкідливих умовах праці унеможливлює підтвердження права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області № 213050021008 від 13.05.2021 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах є правомірним та відповідає чинному законодавству.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 28 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнив. 
Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 21305002008 від 13.05.2021 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 періоди роботи на посаді електрозварника: з 22.08.1992 по 03.06.1993 в Херсонському тролейбусному управлінні, з 18.08.1986 по 02.01.1991 на Барановичському станкобудівельному заводі, з 20.04.1984 по 14.07.1986 на Херсонському суднобудівному заводі та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 21.01.2021.
Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині задоволення позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, а саме не досконало проаналізовано доводи сторін та надані ними докази, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відсутні відомості про проведення атестації робочого місця, відсутні документів які підтверджують пільговий характер праці та відчутні відомості про роботу повний робочий день у шкідливих умовах праці унеможливлює підтвердження права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що згідно записами трудової книжки ОСОБА_1 , виданої 19.01.1982:
з 11.05.1982 по 01.09.1982 позивач працював на посаді електромонтера в РСЕ;
з 21.10.1982 по 24.01.1983 - на посаді водія в радгоспі ім. Мічуріна Криворізького району Дніпропетровської області;
з 11.04.1983 по 25.10.1983 - на посаді слюсаря-водопровідника в Інгулецькому управлінні зрошувальних систем;
з 03.01.1984 по 19.04.1984 був учнем електрозварника в цехах № 28 та № 33 на Херсонському суднобудівному заводі;
з 20.04.1984 по 15.06.1984 працював на посаді електрозварника другого розряду в цеху № 33 на Херсонському суднобудівному заводі;
з 16.06.1984 по 14.07.1986 - на посаді електрозварника другого розряду в цеху № 56 на Херсонському суднобудівному заводі;
з 18.08.1986 по 02.01.1991 - на посаді електрозварника на автоматичних та полуавтоматичних машинах, зайнятого зварюванням в середовищі вуглекислого газу на Барановичському станкобудівельному заводі;
з 29.05.1991 року по 03.06.1993 року - на посаді електрозварника ручного зварювання в Херсонському тролейбусному управлінні;
з 09.06.1993 по 03.07.1993 - на посаді тимчасового працівника садівничої бригади в радгоспі "Перемога".
21.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 213050021008 від 13.05.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Не погодившись із датою поновлення, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - "за результатами атестації робочих місць" як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведения атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ".

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 цього ж Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Оскаржуваним рішенням відповідача ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з посиланням на відсутність у нього необхідного стажу роботи за Списком №2.
В оскаржуваному рішенні зазначено, що не зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи позивача:
1) з 22.08.1992 по 03.06.1993 в Херсонському тролейбусному управлінні, посилаючись на відсутність даних про проведення атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві;
2) з 18.08.1986 по 02.01.1991 на Барановичському станкобудівельному заводі, посилаючись на відсутність інформації про реорганізацію даного підприємства;
3) з 20.04.1984 по 14.07.1986 на Херсонському суднобудівному заводі, посилаючись на відсутність пільгової довідки, в якій має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видається довідка. 
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 22.08.1992 по 03.06.1993, з 18.08.1986 по 02.01.1991, та з 20.04.1984 по 14.07.1986  через не проведення підприємством атестації робочих місць, колегія суддів виходить з наступного.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.
Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
Тобто, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.
Водночас, у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а Великої Палати Верховного Суду викладено наступний правовий висновок.
Так, Велика Палата Верховного Суду вказала, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.
Верховним Судом зазначено, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.  Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
За таких обставин, Верховний Суд, у наведеному рішенні, визначив, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Доводи апеляційної скарги

Щодо доводу апелянта про відсутність відомості про проведення атестації робочого місця, відсутність документів які підтверджують пільговий характер праці та відсутність відомості про роботу повний робочий день у шкідливих умовах праці унеможливлює підтвердження права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, суд зазначає наступне.
За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача період його роботи з 22.08.1992 по 03.06.1993 в Херсонському тролейбусному управлінні, посилаючись на відсутність даних про проведення атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві, з 18.08.1986 по 02.01.1991 на Барановичському станкобудівельному заводі, посилаючись на відсутність інформації про реорганізацію даного підприємства, з 20.04.1984 по 14.07.1986 на Херсонському суднобудівному заводі.
З приводу не зарахування відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_1 , період його роботи в Херсонському суднобудівному заводі з 20.04.1984 по 14.07.1986, колегія суддів зазначає, що наявні у справі копії трудової книжки, а також архівні довідки КУ «Трудовий архів м. Херсона» підтверджують роботу позивача на посаді електрозварника, яка надає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зарахування вказаного періоду до пільгового стажу роботи позивача.
Також, колегія суддів враховує, що оскільки відповідно до довідок № 10-49/2330, 2-49/2331 від 22.04.2021, виданих ЗАТ "Атлант" Барановичський станкобудівельний завод підтверджено пільговий характер робіт на посаді електрозварника на автоматичних та полуавтоматичних машинах, зайнятого зварюванням в середовищі вуглекислого газу на Барановичському станкобудівельному заводі з 18.08.1986 по 02.01.1991, з посиланням на Список № 2 розділу XXXII, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.
Крім того, у матеріалах справи міститься довідка ЗАТ "Атлант" від 26.02.2021 № 10-41/1132 про перейменування філіалу ЗАТ "Атлант"-БСЗ.
Відповідно до даної довідки Барановичський станкобудівельний завод є структурною одиницею ЗАТ "Атлант" по випуску побутових холодильників.
Також, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача, період його роботи в Херсонському троллейбусному управлінні (22.08.1992 по 03.06.1993), оскільки останній підтверджено даними трудової книжки.
Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, є справою незначної складності, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції ––

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року по справі № 540/2464/21- залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.