ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 932/13013/19(2-а/932/768/19)	

головуючий суддя І інстанції – Кіпчарський О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2021 року в адміністративній справі №932/13013/19(2-а/932/768/19) за позовом   ОСОБА_1  до  Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради   про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00006545 від 14.08.2019 року.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1  було задоволено.
Скасовано постанову серії ІД № 00006545 від 14.08.2019 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,  Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначив, що спірна постанова була прийнята відповідачем у відповідності з приписами чинного законодавства, що свідчить про відсутність  правових підстав для її скасування. 
Відзив від позивача на адресу суду не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, 14.08.2019  року інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Євдощак Романом Івановичем було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00006545.
Відповідно до наведеної постанови,  19.07.2019 року було здійснено стоянку транспортного  засобу «Subaru», державний номер НОМЕР_1 у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги п.п. 3.34, п. 3 розділу 33, п.п. «а» п. 15.10 Правил дорожнього руху.
На підставі вказаного, позивача, як власника транспортного засобу було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255.00 грн. 
Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова була прийнята відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність її скасування.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.
Відповідно до п.п. «а» п. 15.10 Правил дорожнього руху,  затвверджених постановою Кабмінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі –Правила дорожнього руху)   стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.
Відповідно до п.п. 3.34, п. 3 розділу 33 Правил дорожнього руху, визначено графічне зображення знаку «Зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.
Відповідно до ч. 1    ст. 14-2 КУпАП    адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього    Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до    ст. 14-2 КУпАП).
Згідно зі    ст. 279-1 КУпАП    у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій    статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою    статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій    статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій    статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Приписами ч. 1 ст. 121 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірної постанови були висновки відповідача щодо того, що позивач здійснив стоянку транспортного  засобу «Subaru», державний номер НОМЕР_1 у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п.п. 3.34, п. 3 розділу 33, п.п. «а» п. 15.10 Правил дорожнього руху.
Так, як вбачається з наданих відповідачем фотознімків, фіксація яких була здійснена на Logic Instrument Fieldbook K80V2, що також було відображено у спірній постанові, знак 3.34 «Зупинку заборонено» розташований посередені дороги, на протязі якої наявне місце для розташування транспортних засобів.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.
Натомість, транспортний засіб позивача був розташований на правій частині дороги, що свідчить про недопущення останнім порушенням вимог дії знаку 3.34.
Поряд з вказаним, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем до апеляційної скарги було долучено фотознімок розміщення знаку 3.34 на стовпі на правій частині дороги на певній відстані від місця розташування автомобіля позивача (дія знаку 50 м.), однак доказів розміщення позивачем транспортного засобу на вказаній відстані, відповідачем до суду подано не було.
Крім того, вказаний фотознімок відповідачем до суду першої інстанції не подавався.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
В свою чергу, відповідачем не було подано до апеляційного суду доказів неможливості подання наведеного фотознімку до суду першої інстанції, з причин, що об`єктивно не залежали від нього, що свідчить про відсутність правових підстав для врахування його судом апеляційної інстанції.
Інших доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була прийнята відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства та підлягає скасуванню, а провадження з урахуванням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України – закриттю.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу  Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради – залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2021 року в адміністративній справі №932/13013/19(2-а/932/768/19) – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко