ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7823/21 Справа № 183/4598/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
                головуючого – судді Демченко Е.Л.
        суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О. 
                при секретарі — Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма “ОЛІМПЕКС-АГРО” на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма “ОЛІМПЕКС-АГРО” про розірвання договорів оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати, - 

в с т а н о в и л а:

       У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма “ОЛІМПЕКС-АГРО” (далі — ТОВ АФ “ОЛІМПЕКС-АГРО”) про розірвання договорів оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати, мотивуючи тим, що вона, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2018 року, успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку загальною площею 1,3100 га, кадастровий номер 1223281000:02:012:0037, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІ-ДП №041569, виданого 05 липня 2001 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, та земельну ділянку загальною площею 2,8900 га, кадастровий номер 1223281000:02:018:0037, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІ-ДП, №041569, виданого 05 липня 2001 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області.
       Вказувала, що 17 грудня 2007 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та ТОВ АФ “ОЛІМПЕКС-АГРО” було укладено договір оренди земельної ділянки, який було зареєстровано у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року за №04-08-126-02785. 17 грудня 2007 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та ТОВ АФ “ОЛІМПЕКС-АГРО” було укладено договір оренди земельної ділянки, який було зареєстровано у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року за №04-08-126-02784. 01 листопада 2016 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та ТОВ АФ “ОЛІМПЕКС-АГРО” було укладено додаткові угоди до вказаних договорів оренди земельних ділянок. 
       Зазначала, що обома договорами оренди земельних ділянок передбачено три рівнозначних складових орендної плати, а саме: грошова форма, відробіткова форма та натуральна форма. 
       Посилаючись на те, що після набуття права власності на земельні ділянки вона зверталась до орендаря з заявами про виконання умов договору та погашення заборгованості по орендній платі, які були залишені без виконання, а тому просила суд ухвалити рішення, яким розірвати договір оренди земельної ділянки площею 1,3100 га (кадастровий номер 1223281000:02:012:0037), який було зареєстровано у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року №04-08-126-02785, який укладений 17 грудня 2007 року між ОСОБА_2 , спадкоємицею якої є ОСОБА_1 , та ТОВ АФ “ОЛІМПЕКС-АГРО, з урахуванням положень додаткової угоди до договору від 01 листопада 2016 року, державна реєстрація якої була здійснена Державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Молчановим С.О., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36804593 від 29 серпня 2017 року, номер запису про інше речове право: 22062914; розірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,8900 га (кадастровий номер 1223281000:02:018:0037), який було зареєстровано в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року №04-08-126-02784, який укладений 17 грудня 2007 року між ОСОБА_2 , спадкоємицею якої є ОСОБА_1 , та ТОВ АФ “ОЛІМПЕКС-АГРО”, з урахуванням положень додаткової угоди до договору від 01 листопада 2016 року, державна реєстрація якої була здійснена Державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Молчановим С.О., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36803567 від 29 серпня 2017 року, номер запису про інше речове право: 220629141847; стягнути з ТОВ АФ “ОЛІМПЕКС-АГРО” заборгованість по сплаті орендної плати у грошовій формі за період з 2017 року по 2019 рік у розмірі 42 204,24 грн.; стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 522,40 грн.
       Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 1,3100 га, кадастровий номер 1223281000:02:012:0037, який був укладений 17 грудня 2017 року між ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , та ТОВ АФ “ОЛІМПЕКС-АГРО”, зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року №04-08-126-02785, з урахуванням положень додаткової угоди до договору від 01 листопада 2016 року, державна реєстрація якої була здійснена Державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Молчановим С.О., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36804593 від 29 серпня 2017 року, номер запису про інше речове право: 22062914. Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 1,8900 га, кадастровий номер 1223281000:02:018:0037, який був укладений 17 грудня 2017 року між ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , та ТОВ АФ “ОЛІМПЕКС-АГРО”, зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року №04-08-126-02784, з урахуванням положень додаткової угоди до договору від 01 листопад 2016 року, державна реєстрація якої була здійснена Державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Молчановим С.О., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36803567 від 29 серпня 2017 року, номер запису про інше речове право: 22061847. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1 681, 60 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
       В апеляційній скарзі відповідач ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення в повному об`ємі. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що оренда плата у грошовій формі наразі ними сплачена, а порушення умов договору в частині своєчасності сплати за 2018-2019 роки було допущено ними виключно з підстав фактичної відсутності можливості виплати орендної плати. Безкоштовна доставка 1 тони соломи до садиби орендодавця та оранка та культивація присадибної ділянки не здійснювалась ними виключно через відсутність відповідної заяви. 
       22 жовтня 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення, зазначаючи, що нею доведено істотне порушення умов договору та її прав. 
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач  ОСОБА_1   на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2018 року успадкувала після смерті своєї матері  ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку загальною площею 1,3100 га, кадастровий номер 1223281000:02:012:0037, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІ-ДП №041569, виданого 05 липня 2001 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, та земельну ділянку загальною площею 2,8900 га, кадастровий номер 1223281000:02:018:0037, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІ-ДП №041569, виданого 05 липня 2001 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.17,20).
       17 грудня 2007 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки, який був зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року за №04-08-126-02785, відповідно до якого орендодавець ОСОБА_2 передала, а орендар ТОВ АФ «Олімпекс-Агро»  прийняв в оренду земельну ділянку площею 1,3100 га, яка належала орендодавцю на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, серія ІІ-ДП №041569, від 05 липня 2001 року (а.с.22-23).
        01 листопада 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 1,3100 га про викладення договору в цілому в новій редакції (а.с.24-26).
       29 серпня 2017 року вказану додаткову угоду було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з індексним номером 148170871 від 05 грудня 2018 року (а.с.18).
       17 грудня 2007 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки, який був зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02 липня 2008 року за №04-08-126-02784, відповідно до якого орендодавець ОСОБА_2 передала, а орендар ТОВ АФа «Олімпекс-Агро» прийняв в оренду земельну ділянку площею 2,8900 га, яка належала орендодавцю на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, серія ІІ-ДП №041569, від 05 липня 2001 року (а.с.27-28).
       Судом встановлено, що 01 листопада 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 2,8900 га про викладення договору в цілому в новій редакції (а.с.29-31).
       29 серпня 2017 року вказану додаткову угоду було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з індексним номером 148189729 від 05 грудня 2018 року (а.с.33).
       Відповідно до п.4.1,4.2 обох договорів, змінених та доповнених додатковими угодами, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 6,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на момент укладання договору, а також орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі попередньої заяви орендодавця.
       Відповідно до п.4.6 обох договорів, змінених та доповнених додатковими угодами, орендна плата сплачується орендарем орендодавцю до 31 грудня поточного року.
       Відповідно до п.3.1 обох договорів, змінених та доповнених додатковими угодами, договір діє з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством, до 31 грудня 2029 року.
       Відповідно до умов обох договорів, змінених та доповнених додатковими угодами, в разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника.
       Суду надано докази того, що ОСОБА_1 зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як орендодавець земельної ділянки з кадастровим номером 1223281000:02:012:0037, площею 1,31 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 148170871 від 05 грудня 2018 року (а.с.18), а також як орендодавець земельної ділянки з кадастровим номером 1223281000:02:018:0037, площею 2,89 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 148189729 від 05 грудня 2018 року (а.с.33).
       Вимогою про погашення заборгованості по орендній платі за №03-04/19 від 23 квітня 2019 року (а.с.39-40) ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» було повідомлене про зміну власника земельної ділянки з зазначенням усієї інформації, передбаченої законодавством.
       Суду надано копію наказу №9 від 23 лютого 2017 року (а.с.44), відповідно до якого ТОВ АФ «Олімпекс-Агро»  установлений з 01 січня 2017 року новий розмір річної орендної плати згідно з укладеними договорами по відділеннях, в тому числі встановлений розмір орендної плати 6,5% від нормативної грошової оцінки для земельних ділянок у відділенні АВОП «Самарське», до якого входить земельна ділянка з кадастровим номером 1223281000:02:012:0037, площею 1,31 га, та земельна ділянка з кадастровим номером 1223281000:02:018:0037, площею 2,89 га, належні ОСОБА_1 . 
       Судом встановлено, що станом на 2017 рік та 2018 рік нормативно грошова оцінка земельної ділянки у складі АВОП «Самарське» на території Василівської сільської ради становить 108 216 грн., що підтверджується листом відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за №438/0/200-18 від 17 квітня 2018 року (а.с.43).
       У своїй вимозі про погашення заборгованості по орендній платі за №02-04/19 від 23 квітня 2019 року, позивач ОСОБА_1 просила відповідача ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» погасити заборгованість по орендній платі за 2017, 2018 та 2019 роки, яка не виплачувалась у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , тобто попереднього власника земельної ділянки.
       Між тим, подані суду відомість про виплату грошей за 28 лютого 2017 року (а.с.83), відомість про виплату грошей за 20 липня 2017 року (а.с.84), а також платіжне доручення про перерахування орендної плати за 2019 рік, свідчать про виконання орендарем своїх зобов`язань за договором оренди в частині виплати орендної плати у грошовій формі.
       Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що не надано доказів виплати орендної плати у відробітковій та натуральній формі за обома договорами, розмір цих видів орендної плати, визначених позивачем у позові, відповідачем не спростований, що свідчить про істотне порушень умов договорів. 
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним. 
       Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 ЗК України земля – є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. 
       Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. 
       Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
       Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно – правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
       Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
       Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
       Згідно з положеннями статей 21,22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
       Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
       Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
       Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
       У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       Колегія суддів наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.
       Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.
       Встановивши неналежне виконання умов договорів оренди земельної ділянки, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про часткове задоволення позову.
       Судом встановлено, що відповідачем не здійснено оранку і культивацію присадибної ділянки орендодавця та поставки 1 тонни соломи до садиби орендодавця, що відповідачем не заперечується, зазначаючи, що це не є обов`язковим.
       Проте, пунктами 4.1,4.2 договорів оренди земельної ділянки визначено, що основним складовим орендної плати за вказаним договором є: орендна плата у грошовій формі 6,5 % від грошової оцінки землі, безкоштовна поставка однієї тонни соломи до садиби орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га.
       У порушення умов договорів, орендарем здійснювалася орендна плата з порушенням строків встановлених договорами, лише у грошовій формі, а орендна плата у частині оранки та/або культивації присадибної ділянки позивача й поставки однієї тонни соломи до садиби не здійснювалася, що свідчить про систематичну несплату у цій частині орендної плати, визначеної договором.
       Тому відмова відповідача від надання послуг із завезення соломи, оранки та культивації земельної ділянки є істотною обставиною для розірвання договору або укладення його на інших мовах.
       Аналогічний правовий висновок щодо невиконання товариством умов договорів оренди, викладений у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №183/1754/16-ц, провадження №61–25323 св 18.
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що систематична несплата орендної плати у відробітковій та натуральній формі (оранка, культивації присадибної земельної ділянки та поставка однієї тонни соломи до садиби орендодавця) є істотними порушеннями умов договору, а договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
       Доказів того, що ТОВ АФ «ОЛІМПЕКС-АГРО» здійснювало дії щодо належного виконання спірного договору оренди у вказаній частині, але позивач відмовився приймати належне його виконання, відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком.        
       Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України, як підстави для скасування рішень.
       Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.
       Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
       Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
       Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 
       Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.  
       Керуючись ст.ст.374,375,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма “ОЛІМПЕКС-АГРО” залишити без задоволення. 

       Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року залишити без змін. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

                                                                               Макаров М.О.