ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9028/21 Справа № 204/5431/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
               головуючого – судді Демченко Е.Л.
               суддів – Куценко Т.Р., Деркач Н.М.
               при секретарі – Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2020 року у справі за заявою Дніпровської міської ради в особі комунального підприємства “Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомості” Дніпропетровської міської ради, заінтересовані особи — Чечелівська районна у місті Дніпрі рада, Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді, -

в с т а н о в и л а:
       
       У серпні 2019 року Дніпровська міська рада в особі комунального підприємства “Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомості” Дніпропетровської міської ради, заінтересовані особи — Чечелівська районна у місті Дніпрі рада, Третя дніпровська державна нотаріальна контора, звернулась до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді. 
       В обґрунтування вказаної заяви посилалися на те, що згідно інформаційної довідки з КП «ДМБТІ» право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно - домоволодіння АДРЕСА_1 було зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 11 лютого 1989 року та посвідченого Третьою дніпропетровською нотаріальною конторою за №3-470. 
       Зазначали, що відповідно до відомостей з ВРАЦС ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено актовий запис №45 від 06 січня 2016 року, та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому домоволодіння.
       Вказували, що спадкодавець був самотнім, законні спадкоємці за заповітом та за законом відсутні.
       Посилаючись на те, що з часу відкриття спадщини минуло більше одного року, спадкоємці відсутні, тому, відповідно до ст.ст.334-338 ЦПК України, просили суд визнати спадщину відумерлою та передати у власність територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради.
       Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2020 року заяву задоволено. Визнано відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з домоволодіння АДРЕСА_1 . Передано домоволодіння АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, просив скасувати рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви Дніпровської міської ради в особі комунального підприємства “Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомості” Дніпропетровської міської ради.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що він був кредитором померлого ОСОБА_2 , оскільки надав йому у борг за розпискою грошові кошти у присутності свідків. У розписці ОСОБА_2 зазначив, що у забезпечення належного виконання зобов`язання передає в заставу домоволодіння АДРЕСА_1 .
       Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались. 
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №45 від 06 січня 2016 року (а.с.99).
       Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, яке, серед іншого, складається з домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належало померлому на підставі договору купівлі-продажу від 11 лютого 1989 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №493 за реєстровим №20, що підтверджується Інформаційним листом КП «ДМБТІ» №17626 від 22 листопада 2018 року щодо відомостей з інвентаризаційної справи за вказаною адресою (а.с.10).
       Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спадщина, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , залишилась неприйнятою (а.с.13).
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року з Третьої дніпровської державної нотаріальної контори була витребувана копія спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .
       Як вбачається з відповіді нотаріальної контори №4066/01-16 від 24 жовтня 2019 року, із заявою про відмову/відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори ніхто не звертався.
       Спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не відкривалась, свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом не видавалося (а.с.54).
       Задовольняючи заяву Дніпровської міської ради в особі комунального підприємства “Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомості” Дніпропетровської міської ради суд першої інстанції виходив з її законності доведеності та обґрунтованості. 
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним. 
       Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
       За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті
       Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
       Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 – 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
       Правове регулювання, особливості та порядок процедури визнання спадщини відумерлою передбачено, зокрема, положеннями статті 1277 ЦК України.
       У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно – за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно – за його місцезнаходженням (частини перша, третя статті 1277 ЦК України).
       Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
       Відумерла спадщина в цивільному праві – це майно померлого, яке не переходить до його спадкоємців.
       Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
       Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Колегія суддів звертає увагу на те, що заявником доведена подана заява, що підтверджується і матеріалами даної справи. 
       Враховуючи те, що після смерті ОСОБА_2 не була відкрита спадкова справа та відсутні спадкоємці, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, були наявні всі правові підстави для визнання спадщини відумерлою. 
       Посилання апеляційної скарги на розписку (а.с.122) та як наслідок її наявності у апелянта посилання на абзац третій статті 1277 ЦК України, яким визначено, що заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини, не можуть слугувати підставою для скасування даного судового рішення. 
       Апелянт ОСОБА_1 доказів того, що він як кредитор спадкодавця звертався з заявою про визнання спадщини відумерлою не надано. 
       Колегія суддів звертає увагу на те, що стаття 1277 ЦК України вказує про обов`язок органу місцевого самоврядування подати відповідну заяву та зазначає про право кредитора спадкодавця подати відповідну заяву. 
       Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
       Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 
       Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.          
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, –
п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

       Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2020 року залишити без змін.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

               Судді:                                                Куценко Т.Р.

                                                                       Деркач Н.М.