П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/5018/21	
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Крусяна А.В.,
          Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 червня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області за №156050007591 від 7.10.2020р. про відмову у виплаті грошової допомоги;          
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що разом із заявою про призначення пенсії ним подано заяву про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у відповідності до п.7-1 розділу XV ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі – Закон №1058). 
Однак, 7.10.2020р. ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення за №156050007591, яким відмовлено у виплаті грошової допомоги.
4.03.2021р. ОСОБА_1 повторно звернувся до ПФУ із заявою про повторний розгляд заяви про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій з урахуванням довідок за №134 від 2.11.2020р., №47 від 21.12.2020р. та №7 від 2.03.2021р..
Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області за №3905-3525/П-02/8-1500/21 від18.03.2021р. позивачу знову відмовлено у виплаті грошової допомоги. 
Позивач вважає рішення ПФУ від 7.10.2020р. протиправним, оскільки у спірний період він працював за сумісництвом на посадах педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), та вказаний період слід зарахувати до спеціального стажу. 
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 7 червня 2021р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу при призначенні пенсії до спеціального стажу зараховано страховий стаж - 30 років та 2 місяці, що недостатньо для виплати грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV Закону №1058, оскільки спеціальний страховий стаж повинен складати не менше 35 років.
При цьому, згідно позовних вимог у даній справі, зарахування до спеціального стажу при призначенні пенсії періодів роботи за сумісництвом не є предметом спірних правовідносин. 
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 19.09.2020р. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(а.с.17).
1.10.2020р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про виплату грошової допомоги на підставі п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 (а.с.20). 
Однак, рішенням за №156050007591 від 7.10.2020р. позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги, у зв`язку із тим, що спеціальний стаж позивача складає 30 років 2 місяці, що не відповідає належному стажу в 35 років, який являється підставою для виплати грошової допомоги(а.с.16).
В подальшому, позивач повторно звернувся до пенсійного органу з приводу виплати вищезазначеної допомоги та повідомив, що Одеською спеціалізованою школою №121 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов Одеської міської ради йому видано довідку від 2.11.2020р. №134 про період роботи вчителем історії з 1.08.1988р. по 29.08.1994р. та 2.03.2021р. за вих. №27 видано довідку про кількість відпрацьованих годин вчителем історії з 1988р. по 1993р.. Також Відділом освіти Приморської районної адміністрації Одеської міської ради йому видано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 21.12.2020р. №47 за період роботи з вересня 1988р. по листопад 1993р., у зв`язку з чим просив повторно розглянути заяву(а.с.22-23).
18.03.2021р. листом ГУ ПФУ в Одеській області повідомлено позивача, що пенсія за віком йому призначена з 19.09.2020р. з урахуванням страхового стажу 42 роки 6 місяців, в т.ч. роботи в закладах та установах державної та комунальної власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років - 30 років 2 місяця, у цій період не зарахована робота за сумісництвом. У зв`язку з відсутністю 35 років страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на  призначення пенсії за вислугу років, підстав для виплати грошової допомоги не має(а.с.28-29).
Позивач не погоджується із такими діями пенсійного фонду, у зв`язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій УПФ у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Так, положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV,  особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах  та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" ст.55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011р. був затверджений Порядок обчислення страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (надалі - Порядок №1191).
Згідно з п.2 Порядку №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" ст.55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4.11.1993р. №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (ЗП України, 1994р., №4, ст.70; Офіційний вісник України, 2002р., №39, ст.1820; 2004р., №46, ст.3052) (абзац 2).
Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що необхідною умовою для отримання особою грошової допомоги, передбаченої п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, є наявність у неї спеціального страхового стажу, а саме, для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" ст.55 Закону №1788-XII.
Як встановлено судом першої інстанції та підтвердження під час апеляційного розгляду, що рішення ГУ ПФУ в Одеській області за №156050007591 від 7.10.2020р. про відмову у виплаті грошової допомоги прийнято з підстав відсутності у ОСОБА_1 необхідного спеціального стажу – 35 років.
Між тим, позивач вдруге звернувся до ПФУ із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, подану з додатковими документами щодо спеціального стажу роботи. Відповідач повідомив позивача про призначення йому пенсії з 19.09.2020р. з урахуванням страхового стажу 42 роки 6 місяців, в т.ч. роботи в закладах та установах державної та комунальної власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років - 30 років 2 місяця, що стало підставою для відмови виплати одноразової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV Закону №1058. 
Як вбачається із матеріалів справи, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 до спеціального стажу зарахований страховий стаж - 30 років та 2 місяці. Для призначення та виплати одноразової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV Закону №1058 страховий стаж на таких посадах має складати 35 років.
При цьому, позовними вимогами позивача є визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області за №156050007591 від 7.10.2020р. про відмову у виплаті грошової допомоги; зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій.
Частинами 2,3 ст.9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність прийняття рішення про відмову в отриманні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки при призначенні пенсії ОСОБА_1 встановлено 30 років та 2 місяці спеціального страхового стажу.
Крім того, згідно вимог позовної заяви позивач не порушує питання щодо зарахування до його стажу відповідні періоди роботи, а відтак судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що станом на час прийняття оскаржуваного рішення воно прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений законодавством, що відповідає ч.2 ст.2 КАС України.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуване позивачем рішення ПФУ є похідним від прийняття ним рішення щодо призначення пенсії та обрахування стажу при призначення пенсії, яке не оскаржується позивачем. Тобто повинно бути доведено наявність спеціального страхового стажу у розмірі 35 років  на час призначення пенсії.
          В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
          За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
          На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 червня 2021р. – залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                                    О.В.Яковлєв