Ухвала
Іменем України 
 
18 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 711/6201/17
провадження № 61-15413ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2017 року за нововиявленими обставинами                 у справі за позовом ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» про зобов`язання відкрити банківський рахунок та надання членам кооперативу для публічного доступу інформації про його реквізити, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» (далі - ГБК «Сирена»), у якому просив зобов`язати відкрити банківський рахунок та надати інформації про його реквізити.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня               2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 21 грудня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного суду від 31 жовтня 2018 року касаційну скаргу                  ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 21 грудня 2017 року залишено без змін.
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Придніпровського районного суду    м. Черкаси від 27 жовтня 2017 року.
Заяву обґрунтовано тим, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від               17 вересня 2020 року у справі № 712/7675/28 за обвинуваченням                      ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 205-1 КК України  встановлені обставини підроблення та подання державному реєстратору неправдивих відомостей щодо уповноваженої особи ГБК «Сирена».
 З огляду на результати досудового розслідування кримінального провадження № 12017251010008551, не відповідають нормам ЦПК України щодо належності, допустимості та достовірності доказів, в тому числі поданих з порушенням вимог статті 58 ЦПК України  особою без належних повноважень, клопотання, заперечення, довіреність. Порушення норм матеріального та процесуального права у сукупності з поданими фальшивими письмовими доказами призвели до ухвалення незаконного рішення у цивільній справі  № 711/6201/17.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 березня                    2021 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2017 року у справі № 711/6201/17. 
До Верховного Суду  у вересні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , подав касаційну скаргу, у якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2021 року касаційну скаргу                  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , залишено без руху та надано час для усунення недоліків.
У жовтні 2021 року заявником усунуто недоліки.
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки наявним у справі доказамта неповно з`ясовано фактичні обставини справи, що призвело до ухвалення судових рішень із порушенням норм процесуального права. 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 
3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваних судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки касаційна скарга 
є необґрунтованою.
Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК Українине є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, щопри перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
У пунктах 3, 4, 5, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 
з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. 
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею                      423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені 
в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. 
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. 
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. 
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, на які посилалась особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в скарзі або які могли бути встановлені при з`ясуванні судом обставин у справі.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, 
і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні заяви  ОСОБА_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Придніпровського районного суду  м. Черкаси від 27 жовтня 2017 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, вірно виходив із того, що наведені заявником підстави та обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. 
При цьому, судами вірно зазначено, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2020 року, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року та документами органів податкової служби, що надані до суду, не встановлено обставин, які є нововиявленими і, які б давали підстави для перегляду судового рішення. 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, а зводяться до незгоди заявника з висновками суду щодо оцінки доказів та їх переоцінки судом касаційної інстанції, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України.
Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 березня                    2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 серпня                 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2017 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» про зобов`язання відкрити банківський рахунок та надання членам кооперативу для публічного доступу інформацію про його реквізити, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк