КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                                             
єдиний унікальний номер справи 761/31232/19
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/10850/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                         У К Р А Ї Н И
            12 жовтня 2021 року                                                                                     м. Київ
 
            Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                судді доповідача                    Білич І.М.
                               суддів                                      Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.
                                при секретарі                         Довгополій А.В.
                                за участі:представника  відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бубенок Віктора Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді  Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А.,
у цивільній справі № 761/31232/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним.
в с т а н о в и л а :
 
У липні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до судуіз заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просила суд:
- забезпечити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Русанюк З.З., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , від імені якої діє в порядку ст. 38 Закону України"Про іпотеку" та на підставі іпотечного договору, посвідченого 21 грудня 2015 року приватним нотаріусом КМНО Кучеренко Н.П. за реєстровим №2359, договору внесення змін до цього іпотечного договору, який посвідчений 11 лютого 2016 року Кучеренко Н.П. за реєстровим №160, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений 08 липня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Русанюком З.З., зареєстрованому в реєстрі за №1474, шляхом накладення арешту на майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 29 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- заборонити ОСОБА_4 та іншим особам, які діють від його імені, та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з вселенням та проникненням до квартири АДРЕСА_1 ;
- заборонити ОСОБА_4 та іншим особам, які діють від його імені, та будь-яким іншим особам виселяти осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 , вчинити їм перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову до поданняпозову було задоволеночастково.
Накладено арешт на двокімнатну квартиру, загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 29 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
У грудні 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 29 липня 2019 року про накладення арешту на квартиру  АДРЕСА_1 , загальною площею - 45,3 кв.м., житловою площею - 29 кв.м.
Не погоджуючись з ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив суд скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Відзив на апеляційну скаргу подано не було.
 
Представник  відповідача ОСОБА_1 не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.
Інші учасники справи про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.
Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за  відсутності осіб які не з`явилися в судове засідання у відповідності до вимог ст. 372 ЦПК України. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів  вважала, що подана апеляційна не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
 
Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у задоволенні позову  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 08 липня 2019 року відмовлено, то потреба у заходах забезпечення позову відпала і вони підлягають скасуванню виходячи з положень ст. 158 ЦПК України.
 
Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.
 
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, скаржник вказував на те, що станом на час прийняття оскаржуваної ухвали було відкрите касаційне провадження у даній справі, відтак суд першої інстанції не мав права вирішувати питання щодо скасування заходів забезпечення позову, а тому вважав оскаржувану ухвалу необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.
 
Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не  ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.
Так, ст.158 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.
Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.
У силу положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
У випадку відмови в задоволенні позовних вимог, заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.ч. 9-10 ст. 158 ЦПК України).
У відповідності до п. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
 
За матеріалами справи вбачається, що звертаючись до суду, ОСОБА_3 ставила питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 08 липня 2019 року між нею, від імені якої діяв ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З. З. за реєстровим № 1474.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24лютого 2021 року, позовну заяву  ОСОБА_3  до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири    АДРЕСА_1 , укладеного 08 липня 2019 року - залишено без задоволення.
Постановою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24вересня 2020 року залишено без змін.
Враховуючи, що судом першої інстанції при постановленні рішення було відмовлено у задоволенні позову, і це рішення залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції, відтак набрало законної сили, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову з урахуванням діючих норм процесуального права.
 
Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду і доводи апеляційної скарги в частині безпідставного не взяття судом першої інстанції до уваги при вирішенні питання  скасування заходів забезпечення, факту щодо відкриття ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2021 року касаційного провадження у справі. Так як положення ст. 158 ЦПК України надає право суду скасувати вжиті заходи забезпечення позову у випадку відмови у задоволенні позову. На час відкриття Верховним Судом касаційного провадження у даній справі судові рішення: як суду першої так і апеляційної інстанцій були  такими, що набрали законної сили.
Крім того, слід також зазначити, що судом касаційної інстанції при відкритті касаційного провадження не було прийнято рішення щодо зупинення дії постанови апеляційного суду через що такі доводи не можуть бути підставою для скасування законної і обґрунтованої ухвали.
 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених в апеляційній скарзі нема.
 
Керуючись ст. ст. 368, 372, 374, 375, 381-384, 387  ЦПК України, колегія суддів,-
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу адвоката Бубенок Віктора Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_3  залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом  тридцяти днів з  моменту складення  повного тексту судового рішення.
 
Повний текст постанови складено 02 листопада 2021 року.
 
Суддя - доповідач:
 
Судді: