ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 810/3514/17
адміністративне провадження № К/9901/34482/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І. В.,
суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року, у складі судді Головенко О.Д. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року, у складі колегії суддів: Шурка О.І., Василенка Я.М., Лічевецького І.О., у справі №810/3514/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.09.2017 № 0052051309 та № 0052271309, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.09.2017 № 0052051309 та № 0052271309.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018, позов задоволено та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДФС від 22.09.2017 № 0052051309 та № 005227130914.
Постановою Верховного Суду від 22 квітня 2019 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області задоволено частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року, яке було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року, позовні вимоги задоволено повністю.
Визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення № 0052051309 та № 0052271309, що прийняті 22.09.2017 Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.
Задовольняючи позовні вимоги суди виходили з того, що матеріали справи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Отже, суди вказали, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо реальності здійснених операцій між позивачем та його контрагентами у період, що перевірявся, водночас первинні документи, є достатніми для висновку про обґрунтованість відображення в податковій звітності відповідної інформації за наслідками таких господарських операцій.
Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 23.04.2015, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та перебуває на податковому обліку в відділенні м. Славутич Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з 23.04.2015 за №103415055460. Позивач також зареєстрований як платник податку на додану вартість з 01.07.2015.
Видами господарської діяльності позивача за КВЕД є, зокрема: 56.21 постачання готових страв для подій 56.29 постачання інших готових страв.
У період з 18.08.2017 по 01.09.2017 посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області на підставі наказу від 07.08.2017 № 1453 та згідно зі ст. 77 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та з питань нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 23.04.2015 по 31.12.2016.
За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 08.09.2017 №676/10-36-13-09/ НОМЕР_1 , згідно з висновками якого встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України у зв`язку з завищенням податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 594 803,35 грн, в тому числі за 4 квартал 2015 року - 87 833,30 грн, за січень 2016 року - 19 833,33 грн, лютий 2016 року - 38 766,65 грн, березень 2016 року - 23 260,00 грн, квітень 2016 року - 17 200,00 грн, травень 2016 року - 35 153,34 грн, червень 2016 року - 39 199,99 грн, липень 2016 року - 46 955,46 грн, серпень 2016 року - 64 101,26 грн, вересень 2016 року - 45 833,34 грн, жовтень 2016 року - 75 000,01 грн, листопад 2016 року - 70 833,33 грн та грудень 2016 року - 30 833,34 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 01.07.2015 по 31.12.2016 в сумі 547 817,00 грн.
Такі висновки контролюючий орган пов`язує з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Ірбіс Корпорейшн", ТОВ "Родеон", ТОВ "Белфорс", ТОВ "Лізінг Стар Груп", ТОВ "Лідер Стайл Сервіс", ТОВ "Ейпрілтех", ТОВ "Профіт Імейдж Груп", ТОВ "Гелада", ТОВ "Проксес Інком", ТОВ "Гройспайп Інвест", ТОВ "Аксолот", ТОВ "Еріда Стайл", ТОВ "Мезолайн", ТОВ "Мілтонія Стайл", ТОВ "Ліатріс", ТОВ "Скайголд", ТОВ "Аліанта Комерціал", ТОВ "Лендмаркет", ТОВ "Лівітера", ТОВ "Денкен", ТОВ "Лепкора", ТОВ "Центр-Буд-Пром", ТОВ "Деспіна", ТОВ "Промтрейд Компані", які ґрунтуються на аналізі наявної в контролюючому органі податкової інформації щодо контрагентів позивача. На думку перевіряючих, контрагенти позивача не мали реальних можливостей для здійснення господарських операцій по наданню послуг з кейтерингу.
В обґрунтування правомірності таких висновків відповідач в акті перевірки зазначив, що при дослідженні ланцюга постачання на адресу позивача послуг з кейтерингу вказаними контрагентами встановлено, що у них відсутні трудові ресурси, відсутні докази залучення трудових ресурсів на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для проведення відповідної господарської діяльності, та виробничих потужностей, необхідних для здійснення технологічного процесу. Крім того, за результатами аналізу даних автоматизованих інформаційних систем Державної фіскальної служби встановлено реалізацію товарів та послуг за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання згідно з податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто не простежується ланцюг придбання реалізованих послуг. На думку відповідача, вищевказані факти та факт відсутності у контрагентів позивача трудових, виробничих активів, складських приміщень свідчать про відсутність реального здійснення господарських операцій по взаємовідносинах між указаними контрагентами та ФОП ОСОБА_1 , що свідчить про формування штучних податкових зобов`язань з метою надання податкової вигоди позивачу.
З огляду на вказане, надані до перевірки первинно-бухгалтерські документи позивача не взято до уваги, що в свою чергу призвело до встановлення недостатнього документального підтвердження виконання умов за договорами, та, як наслідок, призвело до встановлення відповідачем порушень формування позивачем податкового кредиту.
На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області прийняті спірні податкові повідомлення-рішення:
№ 0052051309 від 22.09.2017, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 684771,25 грн, з яких: 547817,00 грн - за основним платежем; 136 954,25 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; та нараховано пеню на суму 163 500,50 грн
№ 0052271309 від 22.09.2017, згідно з яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 743 34,00 грн.
Не погоджуючись з рішеннями контролюючого органу, якими позивачу донараховані грошові зобов`язання з податку на додану вартість та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, позивач звернувся до суду. 
Судами попередніх інстанцій було встановлено, що 04.12.2015 між ФОП ОСОБА_1 (Замовник) та ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" (Виконавець) укладено договір № ІК0412/15/1, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується власними або залученими силами надавати наступні послуги: приймання товарів (продукти харчування - сандвічі), що підлягають поставці замовнику, у безпосереднього постачальника таких товарів; упаковувати прийняті товари у окрему упаковку та фасувати їх; доставляти товари до місця призначення (на об`єкт). Об`єкт, на який здійснюється поставка упакованих товарів, знаходиться за адресою: місто Київ, Спортивна площа, 1-а, бізнес-центр "Гулівер", 19-22 поверхи. Надані послуги виконавець передає, а замовник приймає шляхом підписання акта приймання-передачі наданих послуг.
На виконання умов вказаного договору ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" надало позивачу послуги з кейтерингу, що підтверджується:
- рахунками-фактурами: від 25.12.2015 № ІК-0000004 на суму 340 00,00 грн, у т.ч. ПДВ 5 666,67 грн; від 08.01.2016 № ІК-0000001 на суму 34 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 5 666,67 грн; від 14.01.2016 № ІК-0000002 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 21.01.2016 № ІК-0000003 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 28.01.2016 № ІК-0000004 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 04.02.2016 № ІК-0000005 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 11.02.2016 № ІК-0000006 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн;
- актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 08.01.2016 № ІК-0000001 за надані послуги з 04.01.2016 по 08.01.2016 загальною вартістю 34 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 5 666,67 грн; від 15.01.2016 № ІК-0000002 за надані послуги з 11.01.2016 по 15.01.2016 загальною вартістю 34 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 5 666,67 грн; від 22.01.2016 № ІК-0000003 за надані послуги з 18.01.2016 по 22.01.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 29.01.2016 № ІК-0000004 за надані послуги з 25.01.2016 по 29.01.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 05.02.2016 № ІК-0000005 за надані послуги з 01.02.2016 по 05.02.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 12.02.2016 № ІК-0000006 за надані послуги з 08.02.2016 по 12.02.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7083,33 грн; від 19.02.2016 № ІК-0000007 за надані послуги з 15.02.2016 по 19.02.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн;
- актами приймання-передачі продуктів харчування, відповідно до яких позивачем було передано ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" продукти харчування з метою їх упакування, фасування та доставки на об`єкт за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 1-а, БЦ "Гулівер", 19-22 поверхи: від 04.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 05.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 06.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 08.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 12.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 13.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 14.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 15.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 18.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 19.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 20.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 21.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 22.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 25.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 26.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 27.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 28.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 29.01.2016 на суму 3 865,20 грн; від 01.02.2016 на суму 3 865,20 грн; від 02.02.2016 на суму 3 865,20 грн; від 03.02.2016 на суму 3 865,20 грн; від 04.02.2016 на суму 3 865,20 грн; від 05.02.2016 на суму 3 865,20 грн; від 08.02.2016 на суму 4 334,64 грн; від 09.02.2016 на суму 4 334,64 грн; від 10.02.2016 на суму 4 334,64 грн; від 11.02.2016 на суму 4 334,64 грн; від 12.02.2016 на суму 4 334,64 грн; від 15.02.2016 на суму 4 373,76 грн; від 16.02.2016 на суму 4 373,76 грн; від 17.02.2016 на суму 4 373,76 грн; від 18.02.2016 на суму 4 373,76 грн; від 19.02.2016 на суму 4 373,76 грн;
- видатковими накладними, відповідно до яких позивачем було здійснено купівлю продуктів харчування та які були передані ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" для їх упакування: від 04.01.2016 № 145 на суму 3 865,20 грн; від 05.01.2016 № 146 на суму 3 865,20 грн; від 06.01.2016 № 159 на суму 3 865,20 грн; від 08.01.2016 № 333 на суму 3 865,20 грн; від 12.01.2016 № 504 на суму 3 865,20 грн; від 13.01.2016 № 508 на суму 3 865,20 грн; від 14.01.2016 № 646 на суму 3 865,20 грн; від 15.01.2016 № 649 на суму 3 865,20 грн; від 18.01.2016 № 955 на суму 3 865,20 грн; від 19.01.2016 № 956 на суму 3 865,20 грн; від 20.01.2016 № 961 на суму 3 865,20 грн; від 21.01.2016 № 1106 на суму 3 865,20 грн; від 22.01.2016 № 1107 на суму 3 865,20 грн; від 25.01.2016 № 1241 на суму 3 865,20 грн; від 26.01.2016 № 1422 на суму 3 865,20 грн; від 27.01.2016 № 1428 на суму 3 865,20 грн; від 28.01.2016 № 1572 на суму 3 865,20 грн; від 29.01.2016 № 1575 на суму 3 865,20 грн; від 01.02.2016 № 1881 на суму 3 865,20 грн; від 02.02.2016 № 1882 на суму 3 865,20 грн; від 03.02.2016 № 1888 на суму 3 865,20 грн; від 04.02.2016 № 2033 на суму 3 865,20 грн; від 05.02.2016 № 2038 на суму 3 865,20 грн; від 08.02.2016 № 2186 на суму 4 334,64 грн; від 09.02.2016 № 2368 на суму 4 334,64 грн; від 10.02.2016 № 2371 на суму 4 334,64 грн; від 11.02.2016 № 2528 на суму 4 334,64 грн; від 12.02.2016 № 2529 на суму 4 334,64 грн; від 15.02.2016 № 2688 на суму 4 373,76 грн; від 16.02.2016 № 2868 на суму 4 373,76 грн; від 17.02.2016 № 2876 на суму 4 373,76 грн; від 18.02.2016 № 3047 на суму 4 373,76 грн; від 19.02.2016 № 3048 на суму 4 373,76 грн;
- подорожніми листами, відповідно до яких здійснювалась поставка готових страв на адресу Бізнес-центр "Гулівер": від 04.01.2016 № 04/01-16; від 05.01.2016 № 05/01-16; від 06.01.2016 № 06/01-16; від 11.01.2016 № 11/01-16; від 12.01.2016 № 12/01-16; від 13.01.2016 № 13/01-16; від 14.01.2016 № 14/01-16; від 15.01.2016 № 15/01-16; від 18.01.2016 № 18/01-16; від 19.01.2016 № 19/01-16; від 20.01.2016 № 20/01-16; від 21.01.2016 № 21/01-16; від 22.01.2016 № 22/01-16; від 25.01.2016 № 25/01-16; від 26.01.2016 № 26/01-16; від 27.01.2016 № 27/01-16; від 28.01.2016 № 28/01-16; від 29.01.2016 № 29/01-16; від 01.02.2016 № 01/02-16; від 02.02.2016 № 02/02-16; від 03.02.2016 № 03/02-16; від 04.02.2016 № 04/02-16; від 05.02.2016 № 05/02-16; від 08.02.2016 № 08/02-16; від 09.02.2016 № 09/02-16; від 10.02.2016 № 10/02-16; від 11.02.2016 № 11/02-16; від 12.02.2016 № 12/02-16; від 15.02.2016 № 15/02-16; від 16.02.2016 № 16/02-16; від 17.02.2016 № 17/02-16; від 18.02.2016 № 18/02-16; від 19.02.2016 №19/02-16.
За фактом надання послуг позивачу ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" зареєстровано в ЄРПН наступні податкові накладні: від 25.12.2015 № 2505 на суму 68 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 11 333,33 грн; від 15.01.2016 № 1501 на суму 34 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 56 66,67 грн; від 22.01.2016 № 2201 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 29.01.2016 № 2901 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 05.02.2016 № 501 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 10.02.2016 № 1001 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 12.02.2016 № 1201 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.
Позивачем здійснено оплату за надані ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" послуги з кейтерингу, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками. Суму ПДВ за податковими накладними, виданими ТОВ "Ірбіс Корпорейшн", було включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.
06 червня 2016 року між позивачем (Замовник) та ТОВ "Проксес Інком" (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 060616/1, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується власними або залученими силами надавати замовнику послуги кейтерингу (далі - послуги). В поняття "Послуги" входить пакування та доставка до місця призначення готових сандвічів, салатів, напоїв, інших готових страв харчування (далі - товар). Виконавець самостійно забирає товар у безпосереднього постачальника та здійснює його пакування і доставку на об`єкт кожного робочого дня в кількості, узгодженій сторонами будь-яким зручним для сторін способом. Об`єкт, на який здійснюється поставка упакованого товару: м. Київ, Спортивна площа, 1-а, бізнес-центр "Гулівер", 19-22, 25 поверхи. Надані послуги виконавець передає, а замовник приймає шляхом підписання акта приймання-передачі наданих послуг.
На виконання умов указаного договору ТОВ "Проксес Інком" надало позивачу послуги з кейтерингу, що підтверджується:
- рахунками-фактурами: від 06.06.2016 № ПР-0000001 на суму 65 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн; від 13.06.2016 № ПР-0000002 на суму 65 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн;
- актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 10.06.2016 № ПР-0000001 за надані послуги з 06.06.2016 по 10.06.2016 загальною вартістю 65 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн; від 17.06.2016 № ПР-0000002 за надані послуги з 13.06.2016 по 17.06.2016 загальною вартістю 65 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн;
- актами приймання-передачі продуктів харчування, відповідно до яких позивачем було передано ТОВ "Проксес Інком" продукти харчування з метою їх упакування, фасування та доставки на об`єкт за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 1-а, бізнес-центр "Гулівер", 19-22, 25 поверхи: від 06.06.2016 на суму 2 440,00 грн; від 06.06.2016 на суму 644,16 грн; від 06.06.2016 на суму 27 900,00 грн; від 07.06.2016 на суму 644,16 грн; від 08.06.2016 на суму 644,16 грн; від 09.06.2016 на суму 644,16 грн; від 10.06.2016 на суму 44 046,00 грн; від 10.06.2016 на суму 644,16 грн; від 13.06.2016 на суму 29 775,00 грн; від 13.06.2016 на суму 1 875,00 грн; від 13.06.2016 на суму 644,16 грн; від 14.06.2016 на суму 644,16 грн; від 15.06.2016 на суму 644,16 грн.; від 16.06.2016 на суму 644,16 грн; від 17.06.2016 на суму 43 866,00 грн; від 17.06.2016 на суму 644,16 грн;
- видатковими накладними, відповідно до яких позивачем було здійснено купівлю продуктів харчування та які були передані ТОВ "Проксес Інком" для їх упакування: від 06.06.2016 №19 на суму 2 440,00 грн; від 06.06.2016 № 10348 на суму 644,16 грн; від 06.06.2016 № 20 на суму 27 900,00 грн; від 07.06.2016 № 10536 на суму 644,16 грн; від 08.06.2016 № 10540 на суму 644,16 грн; від 09.06.2016 № 10718 на суму 644,16 грн; від 10.06.2016 № ЗЯ-0002333 на суму 44 046,00 грн; від 10.06.2016 № 10719 на суму 644,16 грн; від 13.06.2016 № 22 на суму 29 775,00 грн; від 13.06.2016 № 21 на суму 1 875,00 грн; від 13.06.2016 № 10863 на суму 644,16 грн; від 14.06.2016 № 11050 на суму 644,16 грн; від 15.06.2016 № 11054 на суму 644,16 грн; від 16.06.2016 № 11229 на суму 644,16 грн; від 17.06.2016 № ЗЯ-0002699 на суму 43 866,00 грн; від 17.06.2016 № 11230 на суму 644,16 грн;
- подорожніми листами, відповідно до яких здійснювалось перевезення продуктів харчування в рамках виконання договору: від 06.06.2016 № 06/06-16, від 07.06.2016 № 07/06-16, від 08.06.2016 № 08/06-16, від 09.06.2016 № 09/06-16, від 10.06.2016 № 10/06-16, від 13.06.2016 № 13/06-16, від 14.06.2016 № 14/06-16, від 15.06.2016 № 15/06-16, від 16.06.2016 № 16/06-16, від 17.06.2016 № 17/06-16.
За фактом надання послуг позивачу ТОВ "Проксес Інком" зареєстровано в ЄРПН наступні податкові накладні: від 06.06.2016 № 601 на суму 65 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн; від 13.06.2016 № 1301 на суму 65 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн. Позивачем здійснено оплату за надані ТОВ "Проксес Інком" послуги з кейтерингу, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками. Суму ПДВ за податковими накладними, виданими ТОВ "Проксес Інком", було включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.
20 лютого 2016 року між позивачем (Замовник) та ТОВ "Лізінг Стар Груп" (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 200216-1, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується власними або залученими силами надавати замовнику послуги кейтерингу (далі - послуги). В поняття "Послуги" входить пакування та доставка до місця призначення готових сандвічів, салатів, напоїв, інших готових страв харчування (далі - товар). Виконавець самостійно забирає товар у безпосереднього постачальника та здійснює його пакування і доставку на об`єкт кожного робочого дня в кількості, узгодженій сторонами будь-яким зручним для сторін способом. Об`єкт, на який здійснюється поставка упакованого товару: м. Київ, Спортивна площа, 1-а, бізнес-центр "Гулівер", 19-22, 25 поверхи. Надані послуги виконавець передає, а замовник приймає шляхом підписання акта приймання-передачі наданих послуг.
На виконання умов вказаного договору ТОВ "Лізінг Стар Груп" надало позивачу послуги з кейтерингу, що підтверджується:
- рахунками-фактурами: від 22.02.2016 № ЛС-0000001 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 26.02.2016 № ЛС-0000002 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 04.03.2016 № ЛС-0000003 на суму 39 360,00 грн, у т.ч. ПДВ 6 560,00 грн; від 11.03.2016 № ЛС-0000004 на суму 49 200,00 грн, у т.ч. ПДВ 8 200,00 грн; від 18.03.2016 № ЛС-0000005 на суму 25 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн; від 25.03.2016 № ЛС-0000006 на суму 25 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн; від 01.04.2016 № ЛС-0000007 на суму 25 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн; від 08.04.2016 № ЛС-0000008 на суму 25 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн; від 15.04.2016 № ЛС-0000009 на суму 25 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн;
- актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 26.02.2016 № ЛС-0000001 за надані послуги з 22.02.2016 по 26.02.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 04.03.2016 № ЛС-0000002 за надані послуги з 29.02.2016 по 04.03.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 11.03.2016 № ЛС-0000003 за надані послуги з 07.03.2016 по 11.03.2016 загальною вартістю 39 360,00 грн, у т.ч. ПДВ 6560 грн; від 18.03.2016 № ЛС-0000004 за надані послуги з 14.03.2016 по 18.03.2016 загальною вартістю 49 200,00 грн, у т.ч. ПДВ 8 200,00 грн; від 25.03.2016 № ЛС-0000005 за надані послуги з 21.03.2016 по 25.03.2016 загальною вартістю 25 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн; від 01.04.2016 № ЛС-0000006 за надані послуги з 28.03.2016 по 01.04.2016 загальною вартістю 25 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн.; від 08.04.2016 № ЛС-0000007 за надані послуги з 04.04.2016 по 08.04.2016 загальною вартістю 25 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн; від 15.04.2016 № ЛС-0000008 за надані послуги з 11.04.2016 по 15.04.2016 загальною вартістю 25 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн; від 22.04.2016 № ЛС-0000009 за надані послуги з 18.04.2016 по 22.04.2016 загальною вартістю 25 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн;
- актами приймання-передачі продуктів харчування, відповідно до яких позивачем було передано ТОВ "Лізінг Стар Груп" продукти харчування з метою їх упакування, фасування та доставки на об`єкт за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 1-а, бізнес-центр "Гулівер", 19-22, 25 поверхи: від 22.02.2016 на суму 4 491,12 грн; від 23.02.2016 на суму 4 491,12 грн; від 24.02.2016 на суму 4 491,12 грн; від 25.02.2016 на суму 4 491,12 грн; від 26.02.2016 на суму 4 491,12 грн; від 29.02.2016 на суму 696,00 грн; від 29.02.2016 на суму 4 479,84 грн; від 01.03.2016 на суму 4 479,84 грн; від 02.03.2016 на суму 3 937,08 грн; від 03.03.2016 на суму 4 479,84 грн; від 04.03.2016 на суму 5 622,00 грн; від 04.03.2016 на суму 4 479,84 грн; від 07.03.2016 на суму 556,80 грн; від 07.03.2016 на суму 4 424,64 грн; від 09.03.2016 на суму 4 424,64 грн; від 10.03.2016 на суму 4 424,64 грн; від 11.03.2016 на суму 3 854,40 грн; від 11.03.2016 на суму 3 881,88 грн; від 14.03.2016 на суму 696,00 грн; від 14.03.2016 на суму 4 424,64 грн; від 15.03.2016 на суму 4 424,64 грн; від 16.03.2016 на суму 4 424,64 грн; від 17.03.2016 на суму 4 424,64 грн; від 18.03.2016 на суму 4 818,00 грн; від 18.03.2016 на суму 4 424,64 грн; від 21.03.2016 на суму 835,20 грн; від 21.03.2016 на суму 4 463,76 грн; від 22.03.2016 на суму 4 463,76 грн; від 23.03.2016 на суму 4 463,76 грн; від 24.03.2016 на суму 4 463,76 грн; від 25.03.2016 на суму 4 463,76 грн; від 28.03.2016 на суму 835,20 грн; від 28.03.2016 на суму 4 617,42 грн; від 29.03.2016 на суму 4 617,42 грн.; від 30.03.2016 на суму 4 617,42 грн; від 31.03.2016 на суму 4 617,42 грн; від 01.04.2016 на суму 5 700,00 грн; від 01.04.2016 на суму 4 617,42 грн; від 04.04.2016 на суму 835,20 грн; від 05.04.2016 на суму 4 888,56 грн; від 06.04.2016 на суму 4 888,56 грн; від 07.04.2016 на суму 4 888,56 грн; від 08.04.2016 на суму 7 176,00 грн; від 08.04.2016 на суму 4 888,56 грн; від 11.04.2016 на суму 5 017,26 грн; від 11.04.2016 на суму 835,20 грн; від 12.04.2016 на суму 5 017,26 грн; від 13.04.2016 на суму 5 017,26 грн; від 14.04.2016 на суму 5 017,26 грн; від 15.04.2016 на суму 5 017,26 грн; від 15.04.2016 на суму 7 152,00 грн; від 18.04.2016 на суму 4 967,88 грн; від 18.04.2016 на суму 542,76 грн; від 18.04.2016 на суму 835,20 грн; від 19.04.2016 на суму 4 967,88 грн; від 20.04.2016 на суму 4 967,88 грн; від 21.04.2016 на суму 4 967,88 грн; від 22.04.2016 на суму 6 072,00 грн; від 22.04.2016 на суму 4 967,88 грн;
- видатковими накладними, відповідно до яких позивачем було здійснено купівлю продуктів харчування та які були передані ТОВ "Лізінг Стар Груп" для їх упакування: від 22.02.2016 №3380 на суму 4 491,12 грн; від 23.02.2016 № 3381 на суму 4 491,12 грн; від 24.02.2016 № 3390 на суму 4 491,12 грн; від 25.02.2016 № 3557 на суму 4 491,12 грн; від 26.02.2016 № 3559 на суму 4 491,12 грн; від 29.02.2016 № РН-0000287 на суму 696,00 грн; від 29.02.2016 № 3693 на суму 4 479,84 грн; від 01.03.2016 № 3896 на суму 4 479,84 грн; від 02.03.2016 № 3899 на суму 3 937,08 грн; від 03.03.2016 № 4061 на суму 4 479,84 грн; від 04.03.2016 № ЗЯ-0000440 на суму 5 622,00 грн; від 04.03.2016 № 4064 на суму 4 479,84 грн.; від 07.03.2016 № РН-0000317 на суму 556,80 грн; від 07.03.2016 № 4203 на суму 4 424,64 грн; від 09.03.2016 № 4204 на суму 4 424,64 грн; від 10.03.2016 № 4478 на суму 4 424,64 грн; від 11.03.2016 № ЗЯ-0000513 на суму 3 854,40 грн.; від 11.03.2016 № 4485 на суму 3881,88 грн; від 14.03.2016 № РН-0000359 на суму 696,00 грн; від 14.03.2016 № 4634 на суму 4 424,64 грн; від 15.03.2016 № 4826 на суму 4 424,64 грн; від 16.03.2016 № 4840 на суму 4 424,64 грн; від 17.03.2016 № 5010 на суму 4 424,64 грн.; від 18.03.2016 № ЗЯ-0000553 на суму 4 818,00 грн; від 18.03.2016 № 5020 на суму 4 424,64 грн; від 21.03.2016 № РН-0000409 на суму 835,20 грн.; від 21.03.2016 № 5154 на суму 4 463,76 грн; від 22.03.2016 №5361 на суму 4 463,76 грн; від 23.03.2016 № 5538 на суму 4 463,76 грн; від 24.03.2016 №5532 на суму 4 463,76 грн; від 25.03.2016 № 5536 на суму 4 463,76 грн; від 28.03.2016 № РН-0000452 на суму 835,20 грн; від 28.03.2016 № 5688 на суму 4 617,42 грн; від 29.03.2016 № 5871 на суму 4 617,42 грн; від 30.03.2016 № 5882 на суму 4 617,42 грн; від 31.03.2016 № 6052 на суму 4 617,42 грн; від 01.04.2016 № ЗЯ-0000848 на суму 5 700,00 грн; від 01.04.2016 № 6053 на суму 4 617,42 грн; від 04.04.2016 № РН-0000492 на суму 835,20 грн; від 04.04.2016 № 6191 на суму 4 888,56 грн; від 05.04.2016 № 6373 на суму 4 888,56 грн; від 06.04.2016 № 6374 на суму 4 888,56 грн; від 07.04.2016 № 6557 на суму 4 888,56 грн; від 08.04.2016 № 2-00009696 на суму 7 176,00 грн; від 08.04.2016 № 6702 на суму 4 888,56 грн; від 11.04.2016 № 6703 на суму 5 017,26 грн; від 11.04.2016 № РН-0000534 на суму 835,20 грн.; від 12.04.2016 № 6888 на суму 5 017,26 грн; від 13.04.2016 № 6896 на суму 5 017,26 грн; від 14.04.2016 № 7063 на суму 5 017,26 грн; від 15.04.2016 № 7064 на суму 5 017,26 грн; від 15.04.2016 № ЗЯ-0001061 на суму 7 152,00 грн; від 18.04.2016 № 7210 на суму 4 967,88 грн; від 18.04.2016 № 7209 на суму 542,76 грн; від 18.04.2016 № РН-0000583 на суму 835,20 грн; від 19.04.2016 № 7378 на суму 4 967,88 грн; від 20.04.2016 № 7385 на суму 4 967,88 грн; від 21.04.2016 № 7386 на суму 4 967,88 грн; від 22.04.2016 № ЗЯ-0001371 на суму 6 072,00 грн; від 22.04.2016 № 7542 на суму 4 967,88 грн;
- подорожніми листами, відповідно до яких здійснювалось перевезення продуктів харчування в рамках виконання договору № 200216-1 від 20.02.2016: від 22.02.2016 № 22-02, від 23.02.2016 № 23-02; від 24.02.2016 № 24-02; від 25.02.2016 № 25-02; від 26.02.2016 № 26-02; від 29.02.2016 № 29-02; від 02.03.2016 № 02-03; від 03.03.2016 № 03-03; від 04.03.2016 № 04-03; від 07.03.2016 № 07-03; від 09.03.2016 № 09-03; від 10.03.2016 № 10-03; від 11.03.2016 № 11-03; від 14.03.2016 № 14-03; від 15.03.2016 № 15-03; від 16.03.2016 № 16-03; від 17.03.2016 № 17-03; від 18.03.2016 № 18-03; від 21.03.2016 № 21-03; від 22.03.2016 № 22-03; від 23.03.2016 № 23-03; від 24.03.2016 № 24-03; від 25.03.2016 № 25-03; від 28.03.2016 № 28-03; від 29.03.2016 № 29-03; від 30.03.2016 № 30-03; від 31.03.2016 № 31-03; від 01.04.2016 № 01-04; від 04.04.2016 № 04-04; від 05.04.2016 № 05-04; від 06.04.2016 № 06-04; від 07.04.2016 № 07-04; від 08.04.2016 № 08-04; від 11.04.2016 № 11-04; від 12.04.2016 № 12-04; від 13.04.2016 № 13-04; від 14.04.2016 № 14-04; від 15.04.2016 № 15-04; від 18.04.2016 № 18-04; від 19.04.2016 № 19-04; від 20.04.2016 № 20-04; від 21.04.2016 № 21-04; від 22.04.2016 № 22-04.
За фактом надання послуг позивачу ТОВ "Лізінг Стар Груп" зареєстровано в ЄРПН наступні податкові накладні: від 24.02.2016 № 2403 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 29.02.2016 № 2907 на суму 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн; від 09.03.2016 № 901 на суму 39 360,00 грн, у т.ч. ПДВ 6 560,00 грн; від 14.03.2016 № 1402 на суму 49 200,00 грн, у т.ч. ПДВ 8 200,00 грн; від 25.03.2016 № 2501 на суму 25 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн; від 01.04.2016 № 102 на суму 25 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн; від 21.03.2016 № 2101 на суму 25 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн; від 11.04.2016 № 1101 на суму 25 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн; від 19.04.2016 № 1902 на суму 25 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн. Позивачем здійснено оплату за надані ТОВ "Лізінг Стар Груп" послуги з кейтерингу, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками. Суму ПДВ за податковими накладними, виданими ТОВ "Лізінг Стар Груп", було включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.
Як уже було встановлено, ФОП ОСОБА_1 надає послуги з постачання готових страв та продуктів харчування на адресу ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна", а тому з метою виконання послуг перед указаним товариством ним залучались контрагенти для надання послуг кейтерингу.
Так, 08.10.2015 між ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна" (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 81015/1, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується власними або залученими силами надавати замовнику послуги кейтерингу (далі - послуги).
У поняття "Послуги" входить забезпечення замовника готовими сандвічами (далі - товар). Конкретні характеристики товару (вид, склад, вага, асортимент тощо) узгоджується сторонами додатково будь-яким зручним для сторін способом. Виконавець зобов`язується забезпечувати замовника товаром кожного робочого дня в кількості 300 штук. Замовник має право замовляти додаткову кількість товару або поставку товару у вихідні та/або святкові дні. Об`єкт, на який здійснюється поставка товару: м. Київ, Спортивна площа, 1-а, бізнес-центр "Гулівер", 19-22, 25 поверхи. Надані послуги виконавець передає, а замовник приймає шляхом підписання акта приймання-передачі наданих послуг.
На виконання умов вказаного договору ФОП ОСОБА_1 надав ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна" послуги з кейтерингу, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), податковими накладними, належним чином завірені копії яких наявні в матеріалах справи (т. VІ, а.с.157-232; т. VІІ, а.с.1-41).
ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна" здійснено оплату за надані позивачем послуги з кейтерингу, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками та вказує, що послуги було надано у відповідності до договору, що  підтверджує факт використання позивачем придбаних у ТОВ "Ірбіс Корпорейшн", ТОВ "Родеон", ТОВ "Белфорс", ТОВ "Лізінг Стар Груп", ТОВ "Лідер Стайл Сервіс", ТОВ "Ейпрілтех", ТОВ "Профіт Імейдж Груп", ТОВ "Гелада", ТОВ "Проксес Інком", ТОВ "Гройснап Інвест", ТОВ "Аксолот", ТОВ "Еріда Стайл", ТОВ "Мезолайн", ТОВ "Мілтонія Стайл", ТОВ "Ліатріс", ТОВ "Скайголд", ТОВ "Аліанта Комерціал", ТОВ "Лендмаркет", ТОВ "Лівітера", ТОВ "Денкен", ТОВ "Лепкора", ТОВ "Центр-Буд-Пром", ТОВ "Деспіна", ТОВ "Промтрейд Компані" послуг з кейтерингу, а також купівлі у ТОВ "Профіт Імейдж Груп" послуг з реклами у власній господарській діяльності.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
Відповідачем подано касаційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Доводи касаційної скарги відповідача ґрунтуються на тому, що судами безпідставно не були враховані доводи податкового органу стосовно нереальності господарських взаємовідносин позивача у перевіряємий період з його контрагентами. Посилається на те, що господарські операції з указаними контрагентами носили фіктивний характер. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Крім того, скаржник указав, що судами попередніх інстанцій не були враховані правові позиції Верховного Суду, викладені у справах №816/4409/15, №П/811/1827/15, №826/7760/15, №2а/2370/4501/12, №814/814/15 в частині застосування норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України  стосовно підтвердження обставин, що можуть свідчити про відсутність реального характеру господарських операцій. 
Крім цього, відповідачем у касаційній скарзі зазначено, що судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною другою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачено пунктом 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме суди не дослідили належним чином докази та суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів. 
З огляду на зміст касаційної скарги, підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права у випадку, передбаченому пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку. 
Позивачем було подано відзив на касаційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість прийнятих судами попередніх інстанцій судових рішень, просив залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.  
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, ПК України).
Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.
Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (надалі - Закон № 996-ХІV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).
Аналіз наведеного свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
При цьому, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що окремі неточності у заповненні подорожніх листів, згідно з якими здійснювалась поставка, не спростовують факту транспортування від постачальника до покупця, оскільки вантажовідправником у ТТН від 08.07.2016, 18.07.2016 та 25.07.2016 зазначено - ТОВ "Гроспайп Інвест", вантажоодержувачем ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна" та замовником перевезень - ФОП ОСОБА_1 , що не суперечить умовам договору поставки, у ТТН від 05.08.2016 вантажовідправником ТОВ "Мезолайн", вантажоодержувачем ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна" та замовником перевезень - ФОП ОСОБА_1 , що також не суперечить умовам договору поставки.
Колегія суддів зауважує, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися). Певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. Для підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховують специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи. В сукупності вони мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку. Відсутність транспортних документів на перевезення ТМЦ з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та ПДВ не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки. Вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Отже відсутність ТТН не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами. Натомість факт передання товару та набуття права власності на нього, підтверджують видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2019 у справі № 826/7423/16.
Тобто, факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Операції, які дають право платнику податку на формування податкового кредиту, мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника
Ураховуючи наведене, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.
Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).
Суд указує, що з аналізу наведених положень вбачається, що складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна є належною та достатньою підставою для покупця таких товарів/послуг саме для віднесення сум податку до складу податкового кредиту, в той час, як відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що обов`язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку.
Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
За визначенням, наведеним в пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, що діяла на момент здійснення позивачем спірних господарських операцій), господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України).
Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість підлягає з`ясуванню, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України.
Проте, контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Також, колегія суддів критично оцінює доводи відповідача стосовно податкової інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Крім того, податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення зустрічної звірки, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Так, підтвердженням нереальності господарських операцій є встановлення під час перевірки відсутності в контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів.
Суд погоджується з доводами скаржника, що встановлення такої інформації може поставити під сумнів здійснення відповідних операцій, але висновок про нездійснення господарських операцій має ґрунтуватись на аналізі всіх первинних документів та змісту господарських операцій.
Суд указує, що в разі наявності у контролюючого органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи. Невиконання обов`язку щодо належного підписання первинного документа, складеного однією особою і переданого іншій особі може позбавляти цей документ статусу первинного або в разі обізнаності контрагента з відсутністю повноважень щодо складання такого документа, або в разі фактичної відсутності господарської операції. При цьому, відсутність об`єктивної змоги переконатися у недостовірності первинного документа чи окремих його реквізитів (зокрема, підпису, прізвища особи, що здійснює операцію, тощо) під час його отримання чи протягом найближчого часу виключає притягнення до відповідальності особи, яка використала такий документ у податковому обліку. В такому випадку дані податкового обліку можуть бути визнані необґрунтованими, якщо платник податків діяв без належного рівня обачності та обережності та знав або повинен і міг знати про порушення, допущені контрагентами, та був залучений до таких порушень, або знав про дефекти у правовому статусі таких контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо).
Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судами попередніх інстанцій було встановлено рух активів (товару), та зв`язок між фактом придбання товару (послуги) і господарською діяльністю позивача.
Доказів порушень відображення господарської операції в бухгалтерському та податковому обліку позивача та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань матеріали справи не містять, та відповідачем до суду не надано.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що наявність податкової інформації відносно контрагента позивача не доводить обставин, з якими податковий орган пов`язує висновки акту перевірки позивача та прийняті на підставі нього оскаржувані податкові повідомлення-рішення.
Твердження скаржника про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів саме по собі, не свідчить про безтоварність угод поставки.
Суд звертає увагу на те, що  в ході розгляду адміністративної справи при оскарженні рішення суб`єкта владних повноважень суд перевіряє чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Скаржник в поданій касаційній скарзі вказує на неврахування судами попередніх інстанцій при прийнятті рішень у справі правових позицій, викладених Верховним Судом у справах №816/4409/15, №П/811/1827/15, №826/7760/15, №2а/2370/4501/12, №814/814/15 в частині застосування норм п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України  стосовно підтвердження обставин, що можуть свідчити про відсутність реального характеру господарських операцій.
Колегія суддів зауважує, що наведені позиції Верховного Суду у справах №816/4409/15, №П/811/1827/15, №826/7760/15, №2а/2370/4501/12, №814/814/15  сформовані Судом за результатом розгляду вказаних справ, зважаючи на обсяг наданих позивачами доказів в підтвердження реальності здійснення господарських операцій. При цьому, така позиція Суду не стосується порядку застосування певних норм права, що мала би враховуватись судами попередніх інстанцій при розгляді аналогічних спорів, а є висновком за результатом оцінки наданих учасниками справи доказів та установлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.
У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, Верховний Суд вважає, що ключові аргументи касаційної скарги отримали достатню оцінку.
При цьому, Суд зазначає, що таку підставу для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий, як не дослідження зібраних у справі доказів, законодавцем було передбачено лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами  1, 2, 3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.
Ураховуючи викладене, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а підстави, наведені скаржником для касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій, не є такими, що відповідають вимогам пунктів 1, 4 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на наведене, касаційна скарга Головного управління ДПС у Київській області не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач                                                                                     І. В. Дашутін

Судді                                                                                                         О.О. Шишов

                                                                                                                  М.М. Яковенко