ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року 
м. Черкаси   

Справа № 698/475/20		
Провадження № 22-ц/821/1626/21		
категорія: на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.,
секретаря - Захарченко А. Д.,
учасники справи:
позивач - приватне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,
відповідач  -  ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 18 березня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у складі головуючого судді Баранова О. І., 

в с т а н о в и в :

В провадженні Катеринопільського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
У вересні 2020 року представник відповідача – ОСОБА_2 , до початку розгляду справи по суті звернувся до місцевого суду з клопотаннями про проведення почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити питання: 1) Чи був виконаний підпис ОСОБА_1 , чи іншою особою на оригіналі документа, у графі «Підпис» на другий сторінці анкети – заяви від 15 червня 2011 року?; 2) Чи був виконаний підпис ОСОБА_1 , чи іншою особою на оригіналі документа, у графі «Подпись» «Справки об условиях кредитования с использованием карты «Кредитка Универсальная» 30 дней льготного периода» від 15 червня 2011 року?; 3) Чи було виконано заповнення особистих даних у бланку анкети-заяви ОСОБА_1 , чи іншою особою на оригіналі документа, а саме у анкеті – заяві від 15 червня 2011 року?
Проведення експертизи просив доручити експертам Науково-дослідного експертно-кримінального центру при УМВС України в Полтавській області.
Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 18 березня 2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судової почеркознавчої експертизи, задоволено. 
Призначено у справі судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставити питання: 1) Чи був виконаний підпис ОСОБА_1 , чи іншою особою на оригіналі документа, у графі «Підпис» на другий сторінці анкети – заяви від 15 червня 2011 року?; 2) Чи був виконаний підпис ОСОБА_1 , чи іншою особою на оригіналі документа, у графі «Подпись» «Справки об условиях кредитования с использованием карты «Кредитка Универсальная» 30 дней льготного периода» від 15 червня 2011 року?; 3) Чи було виконано заповнення особистих даних у бланку анкети-заяви ОСОБА_1 , чи іншою особою на оригіналі документа, а саме у анкеті – заяві від 15 червня 2011 року? 
Проведення експертизи доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попереджено їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову від виконання покладених обов`язків без поважних причин відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України.
Витрати за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 . 
Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» у десятиденний строк з часу набрання ухвалою законної сили надати суду оригінал документа - «Справка об условиях кредитования с использованием карты «Кредитка Универсальная» 30 дней льготного периода» від 15.06.2011 року, яку підписано ОСОБА_1 . 
Зобов`язано ОСОБА_1 у десятиденний строк з часу набрання ухвалою законної сили надати суду вільні зразки почерку та з`явитися до суду з метою відібрання експериментальних зразків. 
Вирішено після відібрання зразків почерку ОСОБА_1 направити експертам матеріали цивільної справи для проведення експертизи.
Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.
Ухвала мотивована тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини, отримання яких можливе через механізм проведення в даному випадку почеркознавчої експертизи, неможливо. 
Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 18 березня 2021 року в частині визначення експертної установи, та ухвалити в цій частині інше рішення щодо визначення експертної установи обраної відповідачем та заявленої у заяві про призначення судової експертизи. Доручити проведення почеркознавчої експертизи експертам Науково дослідного експертно-кримінального центру при УМВС України в Полтавській області, що знаходиться за адресою: 36004, м. Полтава, провулок Рибальський, 8.Судові витрати покласти на позивача. 
Висловив свої заперечення щодо обраної судом експертної установи та недовіру до її діяльності. Крім того, просив суд апеляційної інстанції звернути увагу на те, що згода між сторонами, щодо вибору експертної установи була досягнута, шляхом зазначення безпосередньо в клопотанні про призначення експертизи, назви установи зокрема, Науково дослідного експертно-кримінального центру при УМВС України в Полтавській області, що знаходиться за адресою: 36004, м. Полтава, провулок Рибальський, 8. 
Натомість, судом першої інстанції у мотивувальній частині ухвали про призначення експертизи при визначенні експертної установи нічого не зазначено, однак в описовій частині приведеної ухвали вказано, що представник позивача ОСОБА_3 пропозицій щодо визначення експертної установи не висловив, тобто погодився з обраною відповідачем експертною установою для проведення експертизи. Водночас, у резолютивній частині ухвали суду в порушення права відповідача судом зазначено, що проведення експертизи доручено експертам Черкаського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз. 
Таким чином, суд невмотивовано визначив експертну установу на власний розсуд тоді як сторони прийшли до взаємної згоди у цьому питанні і просили доручити проведення експертизи зовсім іншій установі. 
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Колегія суддів, заслухавши скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала є різновидом судового рішення.
Оскаржуване судове рішення, в оскаржуваній частині, не відповідає критерію обґрунтованості судового рішення виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 ст. 102 ЦПК України зазначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду. 
Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Як вбачається з клопотання  представника відповідача – Давидова В. В. про проведення почеркознавчої експертизи, воно містить посилання на експертну установу,  якій сторона просить доручити її проведення, а саме Науково-дослідному експертно-кримінальному центру при УМВС України в Полтавській області, що знаходиться за адресою: 36004, м. Полтава, провулок Рибальський, 8 (т. 1 а.с. 124 – 126).
В свою чергу, всудовому засіданні, що зокрема вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду, представник позивача Руденко Р. В. проти призначення експертизи не заперечував, пропозицій щодо визначення експертної установи не вислови, що свідчить про його згоду з пропозицією запропонованою стороною відповідача, щодо вибору експертної установи. 
Разом з тим, оскаржувана ухвала взагалі не містить посилання на те якій експертній установі сторона відповідача просила призначити проведення судової експертизи. 
Натомість, місцевий суд, задовольняючи клопотання про призначення експертизи, самостійно визначив експертну установу – Черкаське відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що є відмінною від тією, якій просила сторона її призначити, не навівши при цьому відповідних мотивів, порушуючи принцип реалізації сторонами їх процесуальних прав. 
Враховуючи зазначене, колегія суддів констатує, що висновки суду першої інстанції в частині визначення експертної установи для проведення експертизи не відповідають фактичним обставинам справи, а місцевим судом не дотримано норм процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду у частині визначення експертної установи та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення вказаного питання.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,  суд,

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 18 березня 2021 року про призначення судової почеркознавчої експертизи в частині визначення експертної установи скасувати та направити на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення вказаного питання.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 01 жовтня 2021 року.

Головуючий                                                                                                         Л. І. Василенко

Судді:                                                                                                                   О. В. Карпенко

                                                                                                                              Л. В. Нерушак