Справа № 348/1151/21 
Провадження № 33/4808/751/21 
Категорія ст. 130 ч. 2 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Левкуна В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Надвірнянського районного суду від 25.10.2021 року щодо нього,
                в с т а н о в и в :
Цією постановою                         ОСОБА_1 
  ІНФОРМАЦІЯ_1  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП і накладено штраф 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки. 
ОСОБА_1 визнано винуватим у повторному керуванні автомобілем у нетверезому стані. 22.05.2021 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 по вул. М. Черемшини в м. Надвірна він керував автомобілем «Audi 80» НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», в присутності двох свідків. Згідно результату тесту від 22.05.2021 року, ступінь сп`яніння ОСОБА_1 станом на 18 год. 19 хв. становив – 1,57 ‰, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч.2 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови судді. Вважає її незаконною, необгрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм. Стверджує, що у протоколі в графі «до протоколу додається» не вказано чіткого переліку матеріалів, не вказано посилання на технічний засіб, яким здійснювався відеозапис, а тому такий доказ не може бути належним та допустимим. Зазначає, що в матеріалах справи немає доказів факту керування транспортним засобом, а свою причетність до керування автомобілем він заперечує та вказує, що він був біля автомобіля, а матеріали справи його змусили підписати. Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді він пропустив з поважних причин, оскільки через матеріальне скрутне становище, він зміг тільки 8.11.2021 року укласти з адвокатом договір на представництво його інтересів у суді та для написання апеляційної скарги, а також через введені на території України карантинні заходи для запобіганню поширенню COVID-19 просить вважати дану обставину поважною та такою, що може лягти в основу для поновлення строку на апеляційне оскарження. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, останню скасувати та прийняти нову , якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Клопотання апелянта про поновлення апеляційного строку підлягає задоволенню для забезпечення доступу до правосуддя, оскільки через введені на території області карантинні заходи для запобіганню поширенню COVID-19 він із запізненням отримав копію постанови та залучив адвоката, що перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.
З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення апелянта та його захисника про підтримання апеляції, проаналізувавши матеріали справи та апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги.
В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки вміненого йому правопорушення, однак його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою. Постанова щодо  ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню.
Судом першої інстанції належно не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
Суд вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_1 адміністративного звинувачення. В протоколі про правопорушення немає посилання на кваліфікуючу ознаку «повторності» його діяння. Однак суд вказав у постанові таку ознаку, чим вийшов за межі звинувачення і порушив його право на захист, що є недопустимим. 
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта та його захисника про невручення йому копії протоколу, що є істотним процесуальним порушенням його права на захист, оскільки фактично йому належно не пред`явлено звинувачення. Для усунення цього порушення справу слід було повернути в поліцію. 
Як убачається з відеозапису події та протоколу, після проходження  ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки автомобіля, даних про те чи погодився  ОСОБА_1 з результатами огляду та чи інспектором поліції було запропоновано пройти огляд в медичному закладі немає, що є істотним порушенням ст. 266 КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, хоча направлення в медичний заклад в матеріалах справи є. Таке порушення процедури огляду водія дає підстави вважати проведений його огляд недійсним згідно ст. 266 ч. 5 КУпАП.
Належно завіреної копії свідоцтва про повірку техзасобу, яким освідували ОСОБА_1 в матеріалах справи немає, що ставить під сумнів доведеність його вини.
Не позбавлена правового змісту доводи захисника про відсутність у справі документальних підтверджень правових повноважень працівників поліції на день і час події та території.
Посилання суду на письмові пояснення свідків та рапорт поліцейського є недопустимими доказами, оскільки порушено принцип безпосереднього їх дослідження шляхом допиту судом цих осіб.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду – скасуванню як незаконна й необґрунтована.
Таким чином  ОСОБА_1  підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави. Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу правопорушення , передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції переконливо спростував ці доводи наведеними у постанові мотивами й доказами, з якими погоджується апеляційний суд.
К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити, постанову судді Надвірнянського районного суду від 25.10.2021 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                         Б.М. Гриновецький