КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції  Семенюта  О.Ю.
Єдиний унікальний номер справи № 1005/7134/2012 
Апеляційне провадження №22ц/824/13155/2021
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
16 листопада   2021 року                                                                                м. Київ                                  
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді    - Мережко М.В.,
суддів                         - Верланова С.М., Савченка С.І.,
          секретар                       - Мороз Н.В.
Розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м. Києві  цивільну справу  за  апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського  міськрайонного  суду  Київської області  від 15 липня  2021  року  у справі за заявою    товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» про заміну сторони  стягувача  у справі за позовом ПАТ «Сведбанк»  до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2   про стягнення  заборгованості  за кредитним договором, зацікавлені особи Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Локо», Товариство з обмеженою відповідальністю «Баррен», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги,  суд , -
 
В с т а н о в и в :
 
У грудні 2020 року ТОВ «Файненс Компані» звернувся до суду з заявою про заміну позивача (стягувача) у справі №1005/7134/2012 .
Вимоги обгрунтовані тим , що 07 березня 2019 року  між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Файненс Компані" було укладено договір № 1 відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Колесник О.І. Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору про відступлення банк передав новому кредитору право вимоги за кредитним договором № 1095-Ф від 31 січня 2008 року , укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ "Сведбанк Інвест", а також за іншими договорами, які були укладені на забезпечення цього кредитного договору, в тому числі за договором поруки №1095-Ф/П-1, укладеного з ОСОБА_2 . 
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ "Омега Банк" задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за Кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року  в сумі 2 737 304, 15 долари США , що еквівалентно 21 877 903, 43 грн .
 В подальшому, 21 червня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області на виконання вищезазначеного судового рішення було видано виконавчий лист № 2/359/100/2013
 На підставі  виконавчого листа  12 серпня 2013 року державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ відкрито виконавче провадження № 39308627 (щодо ОСОБА_2 ) та виконавче провадження № 39308340 (щодо ОСОБА_1 ). 
 Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області  від 03 квітня 2019 року у даній справі задоволено заяву ТОВ «ФК «Локо» про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «ФК «Локо» у виконавчому провадженні № 39308340. 
 Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області  від 22 жовтня 2019 року у даній справі задоволено заяву ТОВ «ФК «Локо» про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «ФК «Локо» у виконавчому провадженні № 39308627. 
 Щодо вищезазначених виконавчих проваджень державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ 26 жовтня 2020 року  винесено постанову про закриття виконавчих проваджень у зв`язку з припиненням ПАТ «Омега Банк».
  Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області  від  12  листопада 2020 року задоволено заяву ТОВ "Баррен" про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено ТОВ «ФК «Локо» на ТОВ "Баррен" у виконавчому провадженні № 39308627.
 Однак,  на думку  заявника  , ТОВ «ФК «Локо» та ТОВ "Баррен" не є належними стягувачами по вказаним виконавчим провадженням, оскільки попередні договори відступлення прав вимог, за якими вони набули прав вимоги визнані недійсними.
 Станом на сьогоднішній день рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2013 року у справі № 1005/7134/2012 є невиконаним та існують підстави для здійснення заміни позивача (стягувача) у справі у виконавчих провадженнях № 39308340 та № 39308627.
Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -адвокат  Овсій Д.Ю. заперечував проти задоволення заяви. Зазначає, що 31 грудня 2014 року ПАТ «Омега Банк» уклав з ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Омега Банк» відступив ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» права вимоги за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року та договорами іпотеки та поруки від 31 січня 2008 року. 
 ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» 04 липня 2015 року уклало з ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» відступило ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» права вимоги за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року та договорами іпотеки та поруки від 31 січня 2008 року.
  ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» 23 серпня 2016 року  уклало з ТОВ «ФК «Локо» договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» відступило ТОВ «ФК «Локо» права вимоги за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року та договорами іпотеки та поруки від 31 січня 2008 року. 
 ТОВ «ФК «Локо»12 грудня 2019 року  уклало з ТОВ «Баррен» договір про відступлення прав вимоги №В-01, за яким ТОВ «ФК «Локо» відступило ТОВ «Баррен» права вимоги за кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року та договорами іпотеки та поруки від 31 січня 2008 року.
 Відсутні відомості про наявність судових рішень про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 23 серпня 2016 між ТОВ "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" та ТОВ «ФК «Локо», а також визнання недійсним договору між ТОВ «ФК «Локо» та ТОВ "Баррен". Такі договори є дійсними, а отже заява ТОВ "Файненс Компані" є передчасною. Крім того, ОСОБА_1 повністю виконала зобов`язання за кредитним договором, про що складено договір про врегулювання заборгованості від 02 грудня 2020 року. Крім того, оскільки боржникам не були надані оригінали кредитного договору новим кредитором - ТОВ "Файненс Компані", тому вони вважають, що не доведено заявником, що до нього перейшло право вимоги як стягувача у справі №1005/7134/2012. У задоволенні заяви просив відмовити.
Як вбачається з витягу з ЄДР, 18 листопада 2019 року  було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ПАТ "Омега Банк".
Ухвалою  Бориспільського  міськрайонного  суду Київської області   від    15 липня  2021 року    заяву задоволено частково  .
Замінено  ТОВ «Фінансова компанія « Локо»  на ТОВ « Файненс Комапні»  у виконавчому листі № 2/359/100/2013 , № 1005/7134/2012  виданого  21 червня 2013 року Бориспільським  міськрайоннимсудом Київської області  про стягнення солідарно  з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2   заборгованості  за кредитним договором  №1095-Ф від 31 січня 2008 року  в загальному  розмірі 2 737 304, 15 доларів США  ,що еквівалентно  21 877 903,43  грн.      
Замінено  ТОВ «Фінансова компанія « Локо»  на ТОВ « Файненс Комапні»  у виконавчому листі № 2/359/100/2013 , № 1005/7134/2012  виданого  21 червня 2013 року Бориспільським  міськрайоннимсудом Київської області  про стягнення солідарно  з   ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості  за кредитним договором  №1095-Ф від 31 січня 2008 року  в загальному  розмірі 2 737 304, 15 доларів США  ,що еквівалентно  21 877 903,43  грн.
В іншій частині заяви відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1   подала  апеляційну скаргу, в якій просить скасувати  ухвалу  суду, посилаючись на порушення норм  процесуального права,  постановити ухвалу   якою відмовити у задоволенні заяви   . У скарзі зазначено ,що  суд не врахував наявні в матеріалах докази  , а інформація викладена заявником у заяві  про  заміну сторони у виконавчому провадженні не відповідає дійсності  та вводить суд  в оману.
 Так ,згідно  постанови даних Автоматизованої  системи виконавчих проваджень   стягувачу ПАТ «Родовід Банк»   у відкритті виконавчого провадження Білоцерківським  РВ ДВС ГТУЮ  у Київській області  відмовлено з підстав пропущення  строку на пред`явлення  виконавчого документа . Враховуючи ,що у виконавчому листі робиться  відмітка з яких причин він повертається , тому заявник і не надав оригінал документа .  З огляду на вказане суд  неповно з`ясував обставини  справи, що призвело до постановлення помилкової ухвали .
Відповідно до  ст. 44  ЦПК України,  особи , які  беруть участь у справі  зобов`язані  добросовісно  здійснювати свої процесуальні  права і виконувати  процесуальні обов`язки.
     Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України   особи , які приймають участь у справі, повідомлені про день та час розгляду справи  на   21 жовтня  2021 року, 16 листопада 2021 року. Від інших осіб, які приймають участь у розгляді справи , заяв клопотань не надходило.  Від представника  апелянта  ОСОБА_1 - адвоката Овсій Д Ю.  надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що  він звернувся  дол. лікаря за консультацією  з приводу можливого захворювання на  корона вірус. Натомість  доказів на підтвердження того,що він хворий не надано, а відтак   вважати підстави його неявки  поважними  відсутні . Представник  ТОВ «Файненс Компані»   приймав участь у розгляді справи  в суді  апеляційної інстанції .  
      Відповідно до ст. 372 ЦПК  України  суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
   Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
   Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
  Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
  Відповідно до ст. 13 ЦПК України  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
Відповідно до ст. 12 ЦПК України   цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Апеляційна скарга не   підлягає задоволенню  з таких  підстав.
Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі з правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Як встановлено судом першої інстанції ,рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за Кредитним договором №1095-Ф від 31 січня 2008 року  в сумі 2 737 304, 15 доларів США  , що еквівалентно 21 877 903, 43 гривні . та складається з:
- заборгованість з повернення кредитних коштів 1 626 000, 00 доларів США , що еквівалентно 12 995 805, 00 гривень 
 - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами 748 366, 21 доларів США  , що еквівалентно 5 981 316, 94 грн. 
- заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та процентів за користування ними 346 136,20  доларів США , що еквівалентно 2 766 493, 58 грн 
- заборгованість зі сплати комісії,передбаченої тарифами Банку 16 801, 74 долар США , що еквівалентно 134 287, 91 грн. 
. Також стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору у розмірі 3 219  грн. (т.2 а.с.103-107).
 Бориспільським міськрайонним судом Київської області видані 21 червня 2013 року  виконавчі листи №2/359/100/2013, № 1005/7134/2012.
 Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Сведбанк» від 29 квітня 2013 року  найменування останнього було змінено на ПАТ "Омега Банк".
 Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України  12 серпня 2013 року відкрито виконавче провадження № 39308627 (щодо ОСОБА_2 ) та № 39308340 (щодо ОСОБА_1 ).
З  Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що 03 квітня 2019 року (т.2 а.с.108-110) ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області у даній справі задоволено заяву ТОВ «ФК «Локо» про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «ФК «Локо» у виконавчому провадженні № 39308340.
 Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року  у даній справі задоволено заяву ТОВ «ФК «Локо» про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «ФК «Локо» у виконавчому провадженні № 39308627. (т.2 а.с.111-113)
 Щодо вищезазначених виконавчих проваджень, 26 жовтня 2020 року  державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ винесено постанову про закінчення виконавчих проваджень у зв`язку з припиненням ПАТ «Омега Банк» (т.2 а.с.117-118, 119-120).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2020 року  задоволено заяву ТОВ "Баррен" про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено ТОВ «ФК «Локо» на ТОВ "Баррен" у виконавчому провадженні №39308627. (т.2 а.с.114-116)
Під час здійснення процедури ліквідації ПАТ "Омега Банк" Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 82 від 17 січня 2019 року  про затвердження умов продажу активів ПАТ "Омега Банк" та АТ "Дельта Банк".
Пул активів складався з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторської заборгованості та майнових прав за дебіторською заборгованістю, в тому числі активи ПАТ "Омега Банк" - права вимоги за кредитним договором № 1095-Ф від 31 січня 2008 року , укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ "Сведбанк Інвест", а також за іншими договорами, які були укладені на забезпечення цього кредитного договору.
 За результатами  аукціону  від 18 лютого 2019 року , проведення якого сформовано протоколом електронного аукціону UA-EA-2019-02-12-000004-b,  переможцем аукціону було визнано ТОВ "Файненс Компані".
Рішенням Господарського суду м. Києва від 04 вересня 2018 року  у справі №910/10364/16 (т.1 а.с.27-38) визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року , укладений між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит", посвідчений приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В., визнано недійсним договір купівлі-продажу права вимоги від 04 липня 2015 року , укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" та ТОВ "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент", посвідчений приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В., застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину та недійсного правочину, зобов`язано ТОВ "ФК "Іпотека Кредит" та ТОВ "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" повернути ПАТ "Омега банк" всі документи, які засвідчували права, що передавались, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а саме, що були ними отримані на виконання: договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року , укладеного між ПАТ "Омега банк" та ТОВ "ФК "Іпотека Кредит", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1898 із змінами та доповненнями, договору купівлі-продажу прав вимоги від 04 линя 2015 року , укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" та ТОВ "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В. та зареєстрованого за № 912 із змінами та доповненнями.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2019 року , в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу права вимоги від 31 грудня 2014 року  та 04 липня 2015 року  залишено без змін рішення Господарського суду м. Києва від 04 вересня 2018 року  (т.1 а.с.39-54).
Між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Файненс Компані" 07 березня  2019 року  було укладено договір № 1 про відступлення прав вимоги (т.1 а.с.16-17), посвідчений приватним нотаріусом КМНО Колесник О.І. Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору про відступлення банк передав новому кредитору право вимоги за кредитним договором № 1095-Ф від 31 січня 2008 року , укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ "Сведбанк Інвест".
У відповідності до п. 1 договору відступлення за цим договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників, боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до який перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатках №1 та №2 до цього договору.
Права вимоги означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні так і умовні) банку в якості кредитора до боржників (як позичальників, так і майнових/фінансових поручителів) за кредитними договорами, а також всі права вимоги банку до осіб, які надали забезпечення (згідно реєстру у додатках №1 та №2 до цього договору), за всіма договорами забезпечення, включаючи будь-які права та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні банку щодо виконання позичальниками та особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов`язків за кредитними договорами та договорами забезпечення згідно реєстру у додатках №1 та №2 до цього договору.
Згідно п. 2 договору відступлення, за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у мірах, вказаних у додатках №1 та №2 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, ані у додатках №1 та №2 до цього договору. Права кредитора за основними договорами відходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.
Відповідно до пункту 36 додатку № 1 до договору (т.1 а.с.18-19) до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором від 31 січня 2008 року №1095-Ф залишок заборгованості за кредитом та за відсотками станом на 07 березня 2019 року  у загальній сумі 61 060 787,54 грн, і договорами, укладеними на забезпечення виконання основного зобов`язання (т.1 а.с.20-25) - іпотечні договори від 31 січня 2008 року  №1095-Ф/ІП-1, №1095-Ф/ІП-2, №1095-Ф/ІП-3, №1095-Ф/ІП-4, №1095-Ф/ІП-5, №1095-Ф/ІП-6, від 08 лютого 2008 року  №1095-Ф/ІП-7, від 19 березня 2008 року  №1095-Ф/ІП-8, а також договір поруки від 31 січня 2008 року  № №1095-Ф/П-1 (додаток №2).
Постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24 липня 2019 року  скасовані рішення Господарського суду м. Києва від 04 вересня 2018 року та постанова Північного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2019 року в частині задоволення позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року ,укладеного  між ПАТ "Омега банк" та ТОВ "ФК "Іпотека Кредит". Ухвалено у відповідній частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року , укладеного між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" та підтверджено факт його нікчемності.
У решті постанову апеляційної інстанції залишено без змін.
В мотивувальній частині постанови від 24 липня 2019 року у справі №910/10364/16 Верховний Суд встановив, що судами обох інстанцій правильно встановлені ознаки нікчемності договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року  відповідно до п.3 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а відповідно до частини 1 статті215, частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України такий правочин не створює для сторін чи інших осіб юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Верховний Суд погодився з висновками судів, що наступний договір купівлі- продажу права вимоги від 04 липня 2015 року  слід визнати недійсним відповідно до частини 5 статті 216, статті 658 Цивільного кодексу, як такий, що укладений у процесі виконання нікчемного правочину особою, що не є власником активів і не має права продажу цих активів.
Таким чином, рішеннями господарських судів підтверджено нікчемність (недійсність) договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року  та визнано його таким, що не створює будь-яких юридичних наслідків як для його сторін, так і для інших осіб, у зв`язку з цим, всі наступні договори купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , іншими договорами забезпечення, а також інші правочини, що укладені внаслідок укладення нікчемного правочину, предметом яких є передача або відчуження активів , не несуть жодних правових наслідків.
Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, оскільки два попередніх договори, за якими було відчужене право вимоги визнано недійсним,то судом першої інстанції вірно визначено , що  при вирішенні питання про заміну сторони (стягувача) немає значення, чи визнано недійсним у судовому порядку наступні укладені договори: договір про відступлення права вимоги від 23 серпня 2016 року між ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» та ТОВ «ФК «Локо», а також договір про відступлення права вимоги від 12 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Локо» та ТОВ «Баррен».
На даний час рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2013 року не виконано, постановами від 26 жовтня 2020 року виконавчі провадження № 39308627 (щодо ОСОБА_2 ) та виконавче провадження № 39308340 (щодо ОСОБА_1 ) з виконання виконавчих листів № 2/359/100/2013 закінчені, виконавчі листи направлені на адресу суду.
В розумінні статті 512 ЦК України, в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг (Постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі № 01/5026/1159/2011, первісний кредитор, який вчинив правочин відступлення прав вимоги новому кредитору, який визнано в подальшому недійсним, не може обґрунтовувати процесуальну можливість переходу прав вимоги до нового кредитора з посиланням на недійсний правочин. Аналогічно, новий кредитор не може відступити третій особі права, яких він не набув у передбаченому нормами цивільного законодавства порядку, оскільки такі права не існують в силу недійсності первісного відступлення.
 З огляду на те,  що первісний договір купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014року  є нікчемним, а договір купівлі-продажу права вимоги від 04 липня 2015 року  судом визнано недійсним з моменту його вчинення, ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» не набуло права вимоги та відповідно, не мало законних підстав для відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «Локо», та відповідно ТОВ «ФК «Локо» не мало законних підстав для відступлення права вимоги на користь ТОВ «Баррен», що свідчить про те, що право вимоги за кредитним договором не перейшло і не могло перейти ні до ТОВ "КУА "Скай Кепітал Менеджмент", ні до ТОВ "ФК "Локо", ні до ТОВ «Баррен».
Таким чином , суд першої інстанції правильно вважав , що є  підстави для заміни ТОВ "Файненс Компані" як стягувача з ТОВ «ФК «Локо» та з ТОВ «Баррен» відповідно.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.
    Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
    Виходячи із норм  Конституції України , ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
    Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
     У зв`язку із такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»,        ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження»  .
   При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.
   Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.
    Відповідно до  ст. 129-1 судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні .
Отже, після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.  Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Оскільки виконавчі провадження № 39308340 (щодо ОСОБА_1 ) та № 39308627 (щодо ОСОБА_2 ) закінчені, виконавчі листи повернуті суду, замінити ТОВ «ФК «Локо» на ТОВ "Файненс Компані" належить саме у виконавчому листі №2/359/100/2013, №1005/7134/2012 щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 , а не у виконавчому провадженні № 39308340. Також належить замінити ТОВ «Баррен» на ТОВ "Файненс Компані" у виконавчому листі №2/359/100/2013, №1005/7134/2012 стосовно стягнення боргу з ОСОБА_2 , а не у виконавчому провадженні №39308627. Відмова у заміні стягувача призведе до невиправданої затримки у виконанні рішення суду. У такий спосіб буде порушено право стягувача на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ураховуючи викладене, висновок суду першої інстанції  про  задоволення заяви ТОВ «Файненс Компані»   є правильними, оскільки після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач .
   Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
В той же час,  суд першої інстанції правильно  важажав,що   на стадії виконання судового рішення в силу вимог ст..442 ЦПК України суд може замінити саме сторону виконавчого провадження, а не сторону в цивільному процесі, а  тому вимоги ТОВ "Файнес Компані" щодо заміни його в якості позивача в цивільній справі за позовом ПАТ "Омега Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - не ґрунтуються на законі та є такими, що не підлягають задоволенню.
 Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених  вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, прав та  інтересів  юридичних осіб, інтересів держави, суд першої інстанції дійшов вірного  висновку про  задоволення заяви 
Доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду першої інстанції не спростовують, є аналогічними  доводам відзиву на заяву, який був предметом розгляду суду першої інстанції.   
 Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що  ухвала  суду  є законною та обґрунтованою,  підстави для її скасування відсутні.
Керуючись  ст. ст. 367, 369, 371, 374, 375, 381, 382-384    ЦПК  України, суд ,-
 
П о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без  задоволення.
Ухвалу Бориспільського  міськрайонного   суду  Київської області  від 15 липня   2021 року  залишити без змін. 
Постанова  суду апеляційної інстанції   набирає законної сили з  дня її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення  подається протягом  тридцяти днів  з  дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення  з дня складення повного судового рішення безпосередньо до  суду касаційної інстанції.
Повний текст судового рішення виготовлено 23 листопада 2021 року.
        
Головуючий                                                                     
 
Судді