УХВАЛА

18 листопада 2021 року 
м. Київ

Справа № 903/806/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Погребняка В. Я.
за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.
за участю представників
скаржника АТ КБ "Приватбанк": Аніщенко Б. С.
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021
у складі колегії суддів: Саврія В. А. (головуючий), Дужича С. П., Коломис В. В.
та на постанову Господарського суду Волинської області від 30.03.2021
у складі судді Шума М. С.
у справі за заявою фізичної особи ОСОБА_1 
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

1. 17.11.2020 Господарським судом Волинської області за наслідками розгляду в підготовчому засіданні заяви фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник) винесено ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; керуючим реструктуризацією боргів боржника -                         ОСОБА_1 призначено арбітражного керуючого Рабана Микиту Тарасовича; призначено попереднє судове засідання на 05.01.2021.
2. 05.01.2021 Господарським судом Волинської області задоволено заяву                           Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"                                              (далі - АТ КБ "ПриватБанк") про грошові вимоги до фізичної особи                  ОСОБА_1 ; визнано вимоги АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 у розмірі 1 509 894,73 грн боргу та відсотків за користування кредитом;                         4 204,00 грн судового збору за подачу відповідної заяви; зобов`язано керуючого реструктуризацією Рабана М. Т. включити визнані судом вимоги                                АТ КБ "Приватбанк" до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ); керуючого реструктуризацією Рабана М. Т. зобов`язано провести збори кредиторів в порядку пункту 4 статті 122 КУзПБ; призначено на 09.02.2021 засідання суду для розгляду погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

3. 09.03.2021 керуючим реструктуризацією боргів боржника подано звіт по справі, в якому зазначено, що за результатами перевірки декларацій про майновий стан боржника не встановлено фактів приховування боржником доходів або ж майна за рахунок якого можливо погасити кредиторські вимоги в справі про неплатоспроможність та/або невідповідностей у відомостях, зазначених в деклараціях про майновий стан.

4. Крім того, у вказаному звіті зазначено, що загальними зборами кредиторів (протокол від 29.01.2021 №1) не було прийнято рішення щодо подальшої процедури, оскільки висловлена необхідність щодо отримання додаткових документів, які в подальшому були надані кредитору. 

5. До звіту керуючого реструктуризацією долучено пояснення                                           АТ КБ "Приватбанк" щодо планів реструктуризації боржника, обставин непогодження з ними. У поясненнях банк зазначав, що сума коштів, яка залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб в розмірі 4 500,00 грн в два рази більша за прожитковий мінімум, натомість щомісячна сума, що пропонується виділятися на погашення вимог кредитора, становить лише                      1 500,00 грн., у той час, сума боргу, що прощається складає 1 424 098,73 грн. У плані реструктуризації боргів боржника не визначено порядок та строки погашення судового збору, який погашається позачергово та не підлягає реструктуризації. Банк вважає, що план реструктуризації складено формально. В поясненнях, адресованих арбітражному керуючому, банк просив відкласти вирішення питання про перехід у процедуру погашення боргів, до приведення у відповідність вимогам Кодексу України з процедур банкрутства плану реструктуризації, його розгляду та схвалення чи відмову у схваленні зборами кредиторів боржника.

6. Поряд з цим, 09.03.2021 АТ КБ "Приватбанк" подано клопотання до суду першої інстанції про закриття провадження у справі та скасування мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника. Відповідне клопотання мотивоване тим, що на засіданні зборів кредиторів 29.01.2021 серед іншого було розглянуто звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій боржника за три роки. Згідно з протоколом зборами кредиторів була розглянута відповідь боржника, якою не надано інформації щодо відомостей про фінансовий стан членів його сім`ї. Відтак, банк зазначає, що зборами кредиторів фактично 29.01.2021 встановлено ухилення боржника від надання інформації про реальний фінансовий стан членів його сім`ї з метою відновлення платоспроможності. Такі обставини стали підставою для прийняття банком рішення про відмову у схваленні плану реструктуризації боргів та звернення до суду з клопотанням про закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини восьмої статті 123 КУзПБ. Банк зазначав, що боржником вказана лише загальна сума доходів членів сім`ї ОСОБА_1 , що свідчить про неповноту надання відомостей в деклараціях згідно з КУзПБ.

7. 09.03.2021 Господарським судом Волинської області прийнято ухвалу про відмову у задоволенні клопотання АТ КБ "Приватбанк" про закриття провадження у справі та відкладено на 30.03.2021 засідання суду для розгляду погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

8. 29.03.2021 керуючим реструктуризацією подано письмові пояснення, в яких просить суд винести постанову про визнання боржника ОСОБА_1 банкрутом і ввести процедуру погашення боргів боржника; призначити керуючого реалізацією майна боржника в порядку, визначеному КУзПБ. Посилається на ту обставину, що протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів (29.01.2021, 16.03.2021) не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника, не прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника; підстав для закриття провадження у справі також немає. Відтак, у порядку статті 130 КУзПБ у суду є підстави для винесення постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття процедури реалізації майна боржника.

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

9. 30.03.2021 Господарським судом Волинської області на підставі частини першої статті 130 КУзПБ прийнято постанову про визнання фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника. 

10. Постанова суду мотивована тим, що:
- стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності, його майнових активів недостатньо для задоволення вимог кредиторів;
- станом на 30.03.2021 до суду не подано на затвердження план реструктуризації боргів боржника;
- єдиним кредитором фізичної особи ОСОБА_1 є ПАТ КБ "Приватбанк", який двічі не погодив на зборах план реструктуризації боргів боржника;
- щодо майнового стану боржника, судом першої інстанції досліджувалися заперечення банку щодо неповноти, внесених до декларацій, відомостей.                     У задоволенні клопотання АТ КБ "Приватбанк" від 09.03.2021 про закриття провадження у справі відмовлено;
- підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , що передбачені пунктом 7 статті 123 КУзПБ відсутні;
- суд першої інстанції також зазначив, що на даному етапі розгляду справи не наділений повноваженнями зобов`язувати боржника пропонувати інші плани реструктуризації боргів, аніж ті, що запропоновані кредитору чи зобов`язувати боржника передбачати у плані реструктуризації ті чи інші заходи, спрямовані на погашення вимог кредиторів (перекваліфікація, інше працевлаштування тощо).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

11. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" залишено без задоволення, постанову Господарського суду Волинської області від 30.03.2021 залишено без змін.

12. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком Господарського суду Волинської області про визнання фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника у справі, з огляду на наявні в матеріалах справи докази та встановлені обставини справи.

Короткий зміст вимог та підстав касаційної скарги

13. Не погодившись із наведеними судовими рішеннями, АТ КБ "Приватбанк" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 та постанову Господарського суду Волинської області від 30.03.2021 у справі             № 903/806/20, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

14. В обґрунтування доводів касаційної скарги АТ КБ "Приватбанк" посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме частини одинадцятої статті                            126 КУзПБ, яка визначає окрему підставу для закриття провадження у справі та зобов`язує суд здійснити судовий контроль за процедурою, в тому числі на предмет аналізу таких дій боржника:
- розкриття повної інформації у декларації про майновий стан боржника повної інформації щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати;
- бездіяльності та небажання боржника виконувати належним чином свої обов`язки у процедурі реструктуризації;
- бажання боржника якнайшвидше перейти у процедуру погашення боргів задля їх списання;
- неподання боржником на погодження кредиторам плану реструктуризації боргів, для його схвалення або відхилення кредиторами.

Доводи інших учасників справи 

15. 05.07.2021 та 12.07.2021 до Верховного Суду надійшли відзиви від боржника та арбітражного керуючого відповідно в яких останні просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення без змін, з огляду на відсутність у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів та відсутність схваленого зборами кредиторів плану реструктуризації боргу.

Підстави для передачі справи на розгляд палати 

16. Проаналізувавши матеріали касаційної скарги, АТ КБ "Приватбанк", заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку щодо наявності підстав для передачі справи на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, з огляду на таке.

17. Об`єктом касаційного перегляду у цій справі є постанова Господарського суду Волинської області від 30.03.2021, залишена без змін постановою                       Північно-західного апеляційного господарського від 12.05.2021, якою визнано фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом і введено процедуру погашення боргів боржника. 

18. Предметом судового розгляду є дотримання порядку визнання фізичної особи боржника банкрутом, а також повнота з`ясування судами попередніх інстанції обставин, які мають значення для справи, та оцінки поданих доказів.

19. З урахуванням змісту оскаржуваних судових рішень, доводів касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу, Верховний Суд у цій справі має вирішити питання щодо правомірності прийняття судом рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника з урахуванням приписів частини одинадцятої статті 126 КУзПБ, якими передбачено можливість прийняття судом рішення про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

20. 21.10.2019 введено в дію КУзПБ, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу, визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

21. Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

22. Відповідно до частини другої статті 6 КУзПБ щодо боржника-фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

23. Згідно зі статтею 1 КУзПБ реструктуризація боргів боржника це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

24. Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи-підприємця визначено Книгою четвертою КУзПБ.

25. Відповідно до вимог частини п`ятої статті 119 КУзПБ відкриття провадження у справі супроводжується одночасним введенням процедури реструктуризації боргів боржника та призначення керуючого реструктуризацією.

26. Частиною четвертою статті 116 КУзПБ визначено, що разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

27. У силу частини першої статті 124 КУзПБ план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

28. Пунктами 2, 3 частини другої статті 123 КУзПБ встановлено, що основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника, прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

29. Згідно частини одинадцятої статті 126 КУзПБ якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

30. У свою чергу частиною першою статті 130 КУзПБ передбачено, що господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120-ти днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

31. Аналіз правозастосування частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ свідчить про наявність протилежних висновків суду касаційної інстанції щодо прийняття судом рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника або закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку невиконання мети попередньої процедури (реструктуризації боргів боржника), зокрема за відсутності схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, а саме:
І) у постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20 зазначено, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого та правомірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи з огляду на приписи частини одинадцятої статті 126 КУзПБ з урахуванням тих обставин, що станом на дату звернення керуючого реструктуризацією з відповідним клопотанням про закриття провадження у цій справі і тим більше на момент розгляду такої заяви судом першої інстанції минуло більше трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, однак суду не подано схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, що може свідчити про недобросовісне виконання мети процедури реструктуризації боргів та створення формальних підстав для переходу в процедуру погашення боргів;
ІІ) у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 904/1454/20 зазначено, що оскільки комітетом кредиторів боржника не приймалось рішення стосовно схвалення плану реструктуризації боргів боржника або рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника;
- у постанові Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 910/19049/19, зокрема з огляду на неприйняття зборами кредиторів плану реструктуризації боргів боржника упродовж 120 днів, з урахуванням встановлених обставин щодо скликання таких зборів арбітражним керуючим, та відсутність активів боржника для задоволення вимог кредиторів, Верховний Суду погодився із висновками судів першої та апеляційної інстанції про можливість задоволення вимог кредиторів лише через застосування щодо боржника процедури погашення боргів фізичної особи за рахунок майна боржника та формування ліквідаційної маси в порядку, встановленому КУзПБ.

32. Наведене вище свідчить про існування в межах судової палати для розгляду справ про банкрутство різних підходів стосовно прийняття судом рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника або закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку за відсутності схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника.

33. Відповідно до частини першої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.

34. Згідно з частиною четвертою статті 303 ГПК України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

35. Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
36. У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Лейла Шахін проти Туреччини" від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон є чинним положенням, яке застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди.

37. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення у справі "Воловік проти України" від 06.12.2007).

38. У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).

39. Європейський суд з прав людини також вказує, що одним із елементів передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі "Бентем проти Нідерландів" від 23.10.1985).

40. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Аксіс та інші проти Туреччини" (Aksis and Other v. Turkey) зазначено, що очевидні суперечності у прецедентній практиці вищого суду та невиконання механізму, спрямованого на забезпечення гармонізації судової практики стали причиною порушення прав громадян на справедливий судовий розгляд.

41. Отже, за наявності різної судової практики щодо прийняття судом рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника або закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку за відсутності схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ колегія судів у цій справі вважає за необхідне для формування за наведених вище обставин єдиної правозастосовчої практики справу № 903/806/20 відповідно до вимог частини першої статті 302 ГПК України передати на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 286, 300, 301, 302, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
УХВАЛИВ:

1. Справу № 903/806/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 та на постанову Господарського суду Волинської області від 30.03.2021 передати на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                          О. О. Б          анасько

Судді                                                                                                    В. В. Білоус

                                                                                                    В. Я. Погребняк