ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7913/21 Справа № 199/7864/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді - Деркач Н.М.,
суддів: Єлізаренко І.А., Лаченкової О.В.,
за участю секретаря - Усик А.Д.,

       розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняв місті Дніпрі апеляційні скарги  ОСОБА_1  та ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2021 року по справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

       У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
       В обґрунтування позову ОСОБА_1  зазначила, щорішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2014 року стягнуто щомісяця з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх повноліття, на користь матері ОСОБА_1 у розмірі 2 000 гривень на двох дітей, починаючи стягнення з 09.09.2014 р. Рішення набрало законної сили 04.02.2015 р. 23.02.2015 р. на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2014 р. був виданий виконавчий лист, на підставі якого у подальшому було відкрито виконавче провадження. Однак, ОСОБА_2 не виконував належним чином рішення Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2014 р., тому станом на 01.12.2020 р. у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів на дітей у розмірі 74 023, 52 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість по сплаті аліментів.
За підрахунком позивача розмір неустойки становить 1 128 405, 24, грн., однак, згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, підлягає стягненню 74 023, 52 грн.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню по аліментам у сумі 20 000 грн. В іншій частині позову відмовлено. 
Не погодившись з таким рішенням суду, позивач та відповідач, кожен окремо, звернулися з апеляційними скаргами на нього.
Апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 обгрунтована тим, що безпідставно зменшено розмір пені з 74023,52 грн. до 20 000 грн.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 зазначив про відсутність підстав для стягнення з нього на користь позивача пені по аліментам з урахуванням виплати ним заборгованості та того, що син мешкає з ним.
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є платником аліментів на утримання неповнолітніх дітей на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2014 р. (№199/7659/14-ц). Судом ухвалено стягувати щомісяця з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх повноліття, на користь матері ОСОБА_1 у розмірі 2 000 гривень на двох дітей, починаючи стягнення з 09.09.2014 р.
Рішення набрало законної сили 04.02.2015 р. та було звернуто до виконання.
У зв`язку з невиконанням відповідачем судового рішення, утворилася заборгованість, що підтверджується довідкою - розрахунком державного ви виконавця станом на 01.10.2019 р. (а.с. 30), згідно з якою розмір заборгованості складає 64 989,52 грн.; станом на 01.11.2020 р. (а.с. 31) відповідно до довідки - розрахунку державного виконавця розмір заборгованості по аліментам складає 74 023,52 грн.
Як встановлено судом, 20.11.2020 р. відповідач сплатив 70 000,00 грн. (а.с. 33).
Станом на 01.12.2020 р. розмір заборгованості складав 2 641,52 грн. вказана сума була повністю сплачена відповідачем 04.12.2020 р. (а.с. 34).
Згідно з розрахунком позивача,розмір неустойки (пені) складає 1 128 405, 24 коп. (а.с. 4-7).
Матеріалами справи підтверджено, що 27.09.2019 р. син ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає разом із батьком та перебуває на його утриманні. Дана обставина була визнана учасниками справи.
Донька ОСОБА_3 мешкає разом із матір`ю (позивачем).
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з наявності станом на момент звернення до суду з позовом у відповідача заборгованості по сплаті аліментів та врахував виплату ним цієї заборгованості і проживання сина з відповідачем, що є підставою для зменшення розміру пені.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
       Відповідно до статті 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
       У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
       За змістом частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.
       Згідно з частинами третьою та восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.
       Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі        1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
       Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) викладено висновок, що «положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
       Відповідно до статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
       Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.
Матеріалами справи встановлено, що у відповідача станом на 01.10.2019 р. була наявна заборгованість по аліментам у сумі 64 989,52 грн.; станом на 01.11.2020 р. - у розмірі 74 023,52 грн.
20.11.2020 р. відповідач сплатив 70 000 грн. 
Станом на 01.12.2020 р. розмір заборгованості складала 2 641,52 грн. вказана сума була повністю сплачена відповідачем 04.12.2020 р. (а.с. 34).
Крім того, сторонами у справі під час розгляду справи визнано, що їх спільний син проживає з батьком – відповідачем у справі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав, з урахуванням викладених фактів, для зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
При цьому апеляційний суд зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача про наявність підстав для звільнення його від сплати пені по аліментам з урахуванням того, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом у ОСОБА_2 була наявна заборгованість по сплаті аліментів.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні  скарги  ОСОБА_1  та  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2021 року по справі за залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                 Н.М. Деркач

       Судді: І.А. Єлізаренко

                                                                        О.В. Лаченкова