ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/2946/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року (головуючий суддя Сіпака А.В.) 
у справі № 280/2946/21 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, 
про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просив:
визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №45/03-16 від 23.02.2021 №92300154755 про відмову у перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного утримання судді у відставці за заявою від 14.01.2021;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 06.01.2021 №08-02/3, починаючи з 01.01.2021 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням норм Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» та Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, до якої додав довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 06.01.2021 №08-02/3 «Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці». Рішенням відповідача № 45/03-16 від 23.02.2021 №923300154755 позивачу безпідставно відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з тих підстав, що Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» не передбачено збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2021 позов задоволено.
Суд, виходив з того, що внаслідок прийняття Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020, з 18.02.2020 втратили чинність положення пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, а отже на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої суддя у відставці має право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Перерахунок, який просить здійснити позивач, обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020.
Отже, суд встановив, що саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII. Зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач зазначає, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який не проходив кваліфікаційного оцінювання, не призначався на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом № 1402-VІІІ, не пропрацював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, за зверненнями, що надходять після 18.02.2020 року, виникає відповідно до п. 4 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ - у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням базового розміру посадового окладу, визначеного ч. 3 ст. 135 цього Закону прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якої встановлено на 1 січня календарного року. Судом першої інстанції не встановлено, що Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» № 1082-ІХ від 15.12.2020 не було передбачено збільшення прожиткового мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01 січня 2021 року, а
залишено на рівні січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн.
Суд першої інстанції не зважив на той факт, що після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 № 2-рп/2020, яким було надано право позивачу на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання, розмір складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2020 не змінювався.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Указом Президента України №357/97 від 21.04.1997 позивача звільнено з посади заступника голови військового суду Миколаївського гарнізону у відставку за станом здоров`я.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області як суддя у відставці та отримує довічне грошове утримання у розмірі 60% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.
14.01.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області із заявою про перерахунок раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додав довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового довічного грошового утримання судді у відставці від 06.01.2021 №08-02/3, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Запорізькій області. 
Відповідно до зазначеної довідки станом на 01.01.2021 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає: 97112,40 грн., в тому числі: посадовий оклад 69366,00 грн., доплата за вислугу років 20809,80 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 3468,30 грн., доплата за науковий ступінь 0,00 грн., доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 3468,30 грн., та щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 0,00 грн. (а.с. 15).
Листом від 25.02.2021 №0800-0209-8/14231 Головне управління ПФУ у Запорізькій області повідомило позивача, що Пенсійним фондом України прийнято рішення від 23.02.2021 №923300154755 про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.18-19).
Рішенням відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.02.2021 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви від 14.01.2021 з тих підстав, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який не проходив кваліфікаційне оцінювання, не призначався на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом №1402-VІІІ,  не пропрацював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, за зверненнями, що надходять після 18.02.2020, виникає відповідно до п.4 ст. 142 Закону №1402-VІІІ  у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням базового розміру посадового окладу, визначеного ч.3 ст. 135 цього Закону - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Відповідач у своєму рішенні також зазначив, що Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-XI не передбачено збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року (а залишено на рівні 2020 року у розмірі 2102 грн.), а отже підстави для проведення перерахунку у зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди з 1 січня 2021 року відсутні.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про протиправність такої відмови з огляду на таке.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає  Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.
Відповідно до ч.1 ст.142 Закону України №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним  Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року;
При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина друга статті 142 Закону України №1402-VI).
Відповідно до ч.3 ст.142 Закону України №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Базовий розмір посадового окладу судді становить:
1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Водночас,  «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону №1402-VIII  були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
Так, пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим  Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону (абзац 2 пункту 25  Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1402-VIII).
Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.
У вказаному рішенні наголошено, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).
Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини  Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).
Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне забезпечення або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013).
Конституційний Суд України зазначив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.
Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесяти п`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному  Законом №1402-VIII.
Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з 19 лютого 2020 року - дня наступного за днем ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
З наявної в матеріалах справи довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області №08-02/3 від 06.01.2021, яка видана ОСОБА_1 , встановлено, що станом на 01.01.2021 суддівська винагорода яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 97112,40 грн., в тому числі: посадовий оклад 69366,00 грн., доплата за вислугу років 20809,80 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 3468,30 грн., доплата за науковий ступінь 0,00 грн., доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 3468,30 грн., та щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 0,00 грн.
Однак, відповідач під час дослідження наданої позивачем довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області №08-02/3 від 06.01.2021 та розгляду питання щодо наявності підстав для перерахунку грошового утримання не надав належної оцінки об`єктивності та достовірності відомостей, зазначених у такій довідці. Орган Пенсійного фонду не вказав на будь-яку невідповідність даних вказаної вище довідки, в тому числі в частині визначення розміру посадового окладу і відсоткового значення доплата за вислугу років.
Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо відсутності з 19 лютого 2020 року факту зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, адже за даними довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області №08-02/44 від 14.01.2020, розмір суддівської винагороди ОСОБА_1 яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці з 01.01.2020 становив 44142,00  грн., в тому числі посадовий оклад 31530,00 грн., доплата за вислугу років (30%) 9459,00 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді (5%) 1576,50 грн., доплата за науковий ступінь (%) 0,00, доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (5%) 1576,50 грн., та щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 0,00 грн.
За змістом нової довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області №08-02/3 від 06.01.2021 вбачається, що суддівська винагорода ОСОБА_1 , станом на 01.01.2021, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 97112,40 грн., в тому числі: посадовий оклад 69366,00 грн., доплата за вислугу років 20809,80 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 3468,30 грн., доплата за науковий ступінь 0,00 грн., доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 3468,30 грн., та щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 0,00 грн.
За даними наведених довідок суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, змінилася в сторону підвищення.
Таким чином, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII, оскільки фактично відбулась зміна, зокрема, по відношенню до позивача, розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, що в свою чергу є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.
При цьому суд апеляційної інстанції враховує правові висновки у рішенні  Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, як такі, що сформовані із загальних питань щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку із зміною грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Суд апеляційної інстанції не приймає доводи відповідача щодо відсутності порядку проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, оскільки такий порядок встановлений безпосередньо статтею 142 Закону №1402-VIII.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що відповідач безпідставно відмовив позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки №08-02/3 від 06.01.2021.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.  
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі № 280/2946/21 залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко