ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 380/3332/20 пров. № А/857/15006/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Запотічного І.І., Матковської З.М.,
за участю секретаря судового засідання:    Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року, ухвалене суддею                   Братичак У.В. у м. Львові у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, у справі № 380/3332/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії,-
                                                     ВСТАНОВИВ:

05 травня 2020 року позивач – ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача – Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просив:
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області №2115/1012 від 30.04.2020 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України від 14.10.2014 №1697 «Про прокуратуру» відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора від 05.03.2020                     №21-351зп та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в розмірі 80% щомісячної чинної заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 05.03.2020 №21-351зп з врахуванням пільг, передбачених Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», без обмеження її граничного розміру, починаючи з 22.04.2020;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області на виконання рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)2019 провести перерахунок та виплату різниці в пенсії з врахуванням пільг, передбачених Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», без обмеження її граничним розміром, що виплачувалась, і пенсії, що підлягала виплаті за минулий час, за 12 місяців починаючи з 22.04.2019 по 22.04.2020.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30.04.2020 №2115/1012 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській з 13.12.2019 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокурора №21-351зп від 05.03.2020 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, з врахуванням умов та розмірів пенсійного забезпечення, пільг, що встановлені ОСОБА_1 постановами Сихівського районного суду м.Львова від 20.05.2016 у справі №464/3186/16-а, від 06.10.2016 у справі №464/7124/16-а, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Задовольняючи позовні вимоги, з покликанням на те, що розглядувані у даній справі правовідносини відповідають ознакам типової справи, судом враховано висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 14.09.2020 за наслідками розгляду зразкової справі №560/2120/20. Водночас суд вказав на те, що ефективним способом відновлення порушеного права позивача є визначення пенсійному органу зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на заявлених умовах з врахуванням умов,  розмірів пенсійного забезпечення позивача та пільг, що встановлені рішеннями у справі №464/3186/16-а від 20.05.2016 та у справі №454/7124/16-а від 06.10.2016 з 13 гудня 2019 року – дати виникнення права на перерахунок пенсії на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині задоволених позовних вмог та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Згідно доводів апеляційної скарги оскаржуваним рішенням суду першої інстанції завуальовано зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії без обмеження її граничним розміром із застосуванням 80% та з урахуванням надбавки за проживання у гірській місцевості.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, з 26.03.2014 призначена пенсія за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 80% середньомісячного заробітку.
У зв`язку з ухваленням Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 за              №7-р(ІІ)/2019, Офісом Генерального прокурора видано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) позивача, що враховується для перерахунку пенсії від 05.03.2020 за №21-351зп. Згідно вказаної довідки станом на 06.09.2017 розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії позивача, становить 54290,14 грн. Вказана довідка видана згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657.
На звернення позивача із заявою від 22.04.2020 про перерахунок пенсії відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора від 05.03.2020 за №21-351зп Відділом з питань перерахунків пенсій №6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Головного управління Пенсійного фонду України рішенням №2115/1012 від 30.04.2020 відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . У рішенні пенсійний орган вказав на відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», з покликанням на те, що з 13.12.2019 - дати прийняття Конституційним Судом рішення               №7-р(ІІ)2019, право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненням, що надходять, починаючи з 13.12.2019, для яких на момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13.12.2019.
Фактично, пенсійний орган, покликаючись на відсутність правових підстав для перерахунку пенсії, відмову у перерахунку пенсії обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р (ІІ)/2019 працівникам прокуратури згідно ізЗаконом України "Про прокуратуру" перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок пенсії проводиться у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
Позивач, вважаючи рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії протиправним, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Статтею 46 Конституції України громадянам гарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 визначалися Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).
Відповідно до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Отже, положення вказаної статті передбачали виплату пенсії в максимальному розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, а також можливість її перерахунку, зокрема, у зв`язку зі збільшенням розміру місячного заробітку (працюючого прокурора) за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію.
Станом на час призначення пенсії позивачу порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.12 та 17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991.
До ст. 50-1 Закону № 1789 вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668), внаслідок яких наведена вище ч. 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 (далі - Закон №76-VIII), яким частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
У подальшому, з 15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру»                          №1697-VII, відповідно до пп.1 п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон №1789-ХІІ, крім п.8 ч.1 ст.15, ч.4 ст.16, абз.1 ч.2 ст.46-2, ст.47, ч.1 ст.49, ч.5 ст.50, ч.3, 4, 6, 11 ст.50-1, ч.3 ст.51-2, ст.53 щодо класних чинів.
Отже, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положенняст.50-1 Закону №1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.
Відтак, оскільки зазначена норма з 01.01.2015 є нечинною, то у таких випадках слід керуватись саме діючим законодавством, зокрема ст.86 Закону №1697-VII.
Відповідно до ч.20 ст.86 Закону №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
У вказаному рішенні Конституційним Судом України встановлено такий порядок виконання цього рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
«Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.».
Тобто рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 повернуто працівникам прокуратури право на перерахунок пенсій за Законом №1697-VІІ.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №334/3092/16-а.
Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Таким чином, рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 впливає на правовідносини, пов`язані з розглядом заяви позивача про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років на підставі виданої йому Офісом Генерального прокурора довідки.
Отже, позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень ч.20 ст.86 Закону №1697-VII.
Така правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20, яку слід застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами про перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ та ст.86 Закону №1697-VII після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав пенсійному органу на врахування при здійсненні перахунку пенсії умов, розмірів пенсійного забезпечення та пільг, що встановлені ОСОБА_1 постановами Сихівського районного суду м.Львова від 20.05.2016 у справі №464/3186/16-а та від 06.10.2016 у справі №464/7124/16-а.
Разом з тим, відповідач в апеляційній сказі заперечує право позивача на проведення перерахунку пенсії, виходячи з 80% грошового забезпечення, визначеного вказаною довідкою, пільг, передбачених Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», з судових рішень, ухвалених Сихівським районним судом м.Львова у справах №464/3186/16-а та №464/7124/16-а.
Слід зазначити, що ч.2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII визначає, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що розмір пенсії у відсотках стосується порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
У свою чергу, частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII, яка регулює порядок перерахунку пенсії, не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
Таким чином, при перерахунку пенсії позивача відповідно до ч.20 статті 86 Закону №1697-VII відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 статті 86 Закону № 1697-VII,  яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
При вирішенні спірних правовідносин також підлягають врахуванню вимоги статей 5, 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», за якими всі державні пенсії, стипендії, інші види державної матеріальної допомоги для осіб, які проживають на території населеного пункту, якому надано статус гірського, підлягають збільшенню на 20 %.
Позивач проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , копія якого також міститься у матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 , тому за відсутності у статті 86 Закону № 1697-VII застережень щодо неможливості при перерахунку пенсії врахування пільг особі, що  працює,  проживає  або навчається на території гірського населеного пункту, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання підвищення на 20% розміру пенсійних виплат відповідно до вказаних вище норм.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, тобто у даному випадку з розрахунку 80% складових заробітної плати, а в даному випадку також з урахуванням підвищення, передбаченого Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».
Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 по зразковій справі №240/5401/18, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, дійшов висновку, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
За таких обставин у відповідача відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.
Вказане свідчить про наявність у позивача права на перерахунок та отримання пенсії на підставі ч.20 статті 86 Закону № 1697-VII з урахуванням її розміру визначеного як 80 відсотків місячної заробітної плати з врахуванням пільг, передбачених Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».
При наданні оцінки рішення пенсійного органу про відмову у перерахунку пенсії та доводів, наведених у апеляційній скарзі щодо відсутності права позивача на перерахунок пенсії без обмеження її граничним розміром суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з ч.14 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таке обмеження виплати пенсії максимальним її розміром встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Як встановлено пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (до 1 жовтня 2011 року).
Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-XII замінено чотирма частинами такого змісту, зокрема: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. У зв`язку з цим частини шістнадцяту - двадцяту вважати відповідно частинами дев`ятнадцятою - двадцять третьою».
15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.
Відтак, ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, яка застосовувалась субсидіарно з пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, на час проведення перерахунку пенсії позивачу втратила чинність з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, а тому до спірних правовідносин не застосовується.
Водночас, відповідно до абз. 6 ч.15 ст. 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Норма абз. 6 ч.15 ст. 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру" не визнавалася Конституційним Судом України такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).
Отже, на момент проведення перерахунку пенсії позивача вказаною вище нормою встановлювалося обмеження розміру виплачуваної пенсії, ця норма законодавства неконституційною не визнавалась, є чинною та обов`язковою до виконання органами Пенсійного фонду України.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 03.06.2021 по справі №359/3736/17, у постанові від 10.09.2021 у справі №580/5238/20.
Згідно з ч. 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у даному випадку відповідні положення законів (абзацу 6 частини 15статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру") не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.
Наведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.
Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вірним способом відновлення порушеного права позивача є визначення позивачу зобов`язання провести перерахунок пенсії згідно довідки Офісу Генерального прокурора від 05.03.2020 №21-351зп, виходячи із розміру 80 відсотків від суми місячної заробітної плати, з урахуванням пільг, передбачених Законом України «Про статус гірських населених пуктів в Україні», починаючи з 13 грудня 2020 року відповідно до заяви ОСОБА_1 від 22 квітня 2020 року, з урахуванням встановленого абз.6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» обмеження максимальним розміром пенсії.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, яке підлягає скасуванню.
Питання розподілу судових витрат регламентоване статтею 139 КАС України, частина 6 якої вказує, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративну справу на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору (п.1, п.2 ч.9 ст.139 КАС України).
Відповідно до ст.322 КАС України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В розумінні ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки документально підтвердженими судовими витратами позивача є сплачений судовий збір, розмір якого є обгрунтованим та пропорційним до предмета спору у сумі 840,80 грн суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що такі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Стягнення понесених позивачем судових витрат на сплату судового збору судом апеляційної інстанції обраховано з урахуванням ставки, яка підлягала б сплаті в разі заявлення позивачем позовних вимог, що відповідає задоволеним судом позовним вимогам.
Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 310, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/3332/20 – скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1897 «Про прокуратуру» №2115/1012 від 30.04.2020.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 13814885) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) згідно довідки, виданої Офісом Генерального прокурора від 05.03.2020 №21-351зп, з урахуванням пільг, передбачених Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», виходячи із розміру 80 відсотків від суми місячної заробітної плати, починаючи з 22 квітня 2020 року, з урахуванням встановленого абз.6 ч.15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» обмеження максимальним розміром пенсії та з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп сплаченого судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	З. М. Матковська  	
Постанова складена в повному обсязі 25.10.2021.