ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 листопада 2021 року 	м.Дніпро	справа № 160/6116/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду                від 17 червня 2021 року у справі № 160/6116/21 (суддя Ільков В.В., повний текст складено 17.06.2021) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради, третя особа: Департамент соціального захисту населення Дніпровської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради (далі – відповідач) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок війни III групи щорічної разової грошової допомоги за 2020 рік у розмірі 7 (семи) мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , щорічну разову грошову допомогу як особі з інвалідністю внаслідок війни III групи за 2020рік у розмірі 7 (семи) мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги;
- стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу                                  у розмірі 2 000 грн..
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня              2021 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Комунального закладу “Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення” Дніпропетровської обласної ради щодо не нарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком ОСОБА_1 ;
- зобов`язано Комунальний заклад “Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення” Дніпропетровської обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1  щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми допомоги до 5 травня за 2020 рік.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року                                 у справі № 160/6116/21 в частині відмови у стягнені з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині рішення суду позивач не оскаржує.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що до суду першої інстанції були надані всі документи на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач та третя особа своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Визначаючи межі перегляду справи, колегія суддів виходить з того, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягнені з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.
Отже, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, за наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції перевіряє рішення суду першої інстанції, на предмет його законної та обґрунтованості, в частині правомірності відмови в частині відмови у стягнені з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відмовляючи у розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не долучено до матеріалів справи достатніх доказів на понесення ним витрат на професійну правничу допомогу.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не обмежує розмір таких витрат.
За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи додано договір про надання правової допомоги від 15.12.2020 №127/20-ДОАС, акт приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25.12.2020, додаткову угоду №1 до договору №127/20-ДОАС від 16.04.2021, квитанція до прибуткового касового ордера №127/20-ДОАС на суму 2 000 грн., посвідчення адвоката, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер ДП №000029 від 22.04.2021 року.
Досліджуючи надані позивачем документи, колегія суддів встановила, що останні обумовлюють вартість юридичних послуг та порядок розрахунків за надані послуги в суді першої інстанції у даній справі.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в оскарженій позивачем частині має бути скасоване з прийняттям нового про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 311, п.2 ч.1 ст.315, 317, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня                    2021 року у справі № 160/6116/21 - скасувати в частині розподілу судових витрат та ухвалити нове рішення в цій частині.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради (код ЄДРПОУ 42643875) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн. (дві тисячі гривень нуль копійок).
В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі № 160/6116/21 - залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак