Справа № 751/2441/21 	Головуючий у 1 інстанції Яременко І.В. 	
Провадження № 33/4823/569/21 	  	
Категорія - ч. 6 ст. 470 МК України    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю:
представника Чернігівської митниці – Кравченка С.В.,
захисника-адвоката – Кушнеренка Є.Ю., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу адвоката Кушнеренка Є.Ю. інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2021 року, -

                                В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку Російської Федерації,  пенсіонерку, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 Митного Кодексу України (далі – МК України) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 170 000 грн.
Стягнуто з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності  судовий збір на користь держави у сумі 454 грн. 00 коп.
Як встановив суд першої інстанції, 14 грудня 2021 року о 05 год. 32 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Сеньківка-автомобільний» Північної митниці Держмитслужби у напрямку в`їзд на митну територію України зайшов пішохід ОСОБА_3 . У ході проведення перевірочних заходів встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься у ПІК «Автотранспортні засоби» ЄАІС ДФС, гр.. РФ ОСОБА_4 27.04.2016 року ввезла на митну територію України у зоні діяльності Сумської митниці ДФС (митниця ввезення 805020100) у митному режимі «транзит» з метою особистого користування автомобіль марки «Gaz 3110», р.н. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 та повинна була вивезти його за межі митної території України протягом 10 днів у відповідності до ст. 95 МК України, але станом на 14.02.2021 року транспортний засіб за межі митної території не вивезений, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту не поміщений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку транзиту. Документів, підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб або звернень, заяв згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор» модуль «Заяви підприємств та осіб», до митних органів гр. ОСОБА_4 не надавала.
Згідно з наказом Державної митної служби України від 19.10.2020 року № 460 утворена Чернігівська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції стороною захисту в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності було подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 

Обґрунтовує свої вимоги тим, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги довідку про утилізацію автомобіля, яку вважає слід прирівняти до визначення непереборної сили, що згідно ч.1 ст. 460 МК України тягне за собою звільнення особи від відповідальності, за наявності відповідних документів. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що митні органи проявили тривалу бездіяльність, оскільки ОСОБА_1 в термін з 2016 року по 2021 рік неодноразово перетинала державний кордон України однак жодних дій останніми щодо притягнення її до відповідальності за порушення митних правил вчинено не було, що викликає підозру в тому, що митниця чекала на посилення покарання за вчинене правопорушення, оскільки на час вчинення правопорушення ОСОБА_1 підпадала під дію ч. 3 ст. 470 МК України, за яке передбачалось стягнення у виді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Посилається на ст. 58 Конституції України, відповідно до якої  закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони  поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Зауважує, що закріплення вищенаведеного принципу на конституційному рівні, є гарантією стабільності суспільних відносин, в тому числі і з державою, що породжує у громадян впевненість у тому, що їх становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи нормативно правового акта. Вважає, що вищенаведене дає всі підстави для застосування того нормативного акта, який діяв на момент вчинення порушення ОСОБА_1 митних правил.

Крім того, просить поновити строк на оскарження рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи такий пропуск тим, що справу було розглянуто без участі захисника-адвоката та самої правопорушниці, а копію судового рішення вона отримала лише 04 листопада 2021 року, тобто після того, як сплинув передбачений законодавством строк на його оскарження.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника-адвоката Кушнеренка Є.Ю., який висловився на підтримання поданих апеляційних вимог, з`ясувавши думку представника Чернігівської митниці, який заперечив проти задоволення вимог, викладених в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доводи  апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими і, на думку суду, є поважними причинами, а тому його клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, 486,489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
При винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції дотримався вищенаведених норм.
Частиною 6. ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Статтею 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб. 
З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.
Вина ОСОБА_1   підтверджується перевіреними в суді апеляційної інстанції доказами, а саме:
- даними протоколу про порушення митних правил від 14 лютого 2021 року № 0122/10200/21 (а.с. 2-5);
-відомостями викладеними в доповідній записці від 14 лютого 2021 року від старшого державного інспектора м.п. «Сеньківка-автомобільний» Північної митниці Держмитслужби Федченка Л.В. (а.с. 6);
- письмовими поясненнями власника автомобіля ОСОБА_1 про те, що 27 квітня 2016 року на територію України вона ввезла автомобіль  «ГАЗ 3110», та не змогла вчасно його вивезти з країни в зв`язку з  тим, що автомобіль згорів та його утилізували, однак до органів митниці не зверталася з приводу утилізації, так як не знала що це потрібно зробити. Транспортний засіб знятий з обліку в Російській Федерації (а.с.7); 
-даними витягу ЄАІС п/п «Пошук автотранспорту, номерних вузлів та агрегатів», та АСМО, відповідно до яких ОСОБА_1 на час здійснення перевірки не було вивезено з території України автомобіль «ГАЗ 3110» (а.с. 15-19, 28-31);
- витягом з даних диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску (а.с. 19, 27).
Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, а тому суд апеляційної інстанції знаходить безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.
Доводи апелянта з приводу того, що дії ОСОБА_1 не підпадають під дію нової редакції ч.6 ст.470 МК України, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 27 квітня 2016 року ввезла на митну територію України у зоні діяльності Сумської митниці ДФС (митниця ввезення 805020100) у митному режимі «транзит» з метою особистого користування автомобіль марки «Gaz 3110», р.н. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 та повинна була вивезти його за межі митної території України протягом 10 днів у відповідності до ст. 95 МК України.
Станом на час складання щодо неї протоколу про порушення митних правил, тобто станом на 14 лютого 2021 року,  вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезений, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту (випуск для вільного обігу) не поміщений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку ввезення.
Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.
22 серпня 2019 року, в силу Закону України від 16 травня 2019 року № 2725 - VIII, набрали чинності зміни до Митного кодексу України, внесені Законом України від 8 листопада 2018 року № 2612 - VIII, якими введено в дію ч. 6 ст. 470 МК України, що передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність у залежності від конкретного строку перевищення, навіть починаючи з 27 квітня 2016 року і до часу складення протоколу щодо неї, продовжувала  користуватися автомобілем, що перебував в режимі «транзит», і дій на вивезення його за межі митної території України у визначений ст. 95 строк МК України, не здійснювала.
Не доставлення до митного органу призначення транспортного засобу особистого користування у встановлений ч.1 ст.95 МК України строк, що перебуває під митним контролем в режимі транзитного перевезення, та щодо якого існує обов`язок такого доставлення, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.
Фактично, ОСОБА_1 після закінчення строків транзитного перевезення ввезеного нею на митну територію України автомобіля лише почала вчиняти протиправну бездіяльність по не доставленню транспортного засобу особистого користування до митного органу призначення та не вивезенню його за межі митної території України, і її протиправні дії продовжувались до виявлення працівниками митного органу вчиненого правопорушення.
Оскільки ОСОБА_1 обов`язок щодо вивезення автомобіля за межі митної території України не виконала, продовжила використання транспортного засобу в режимі «транзит» на митній території України, в тому числі і після введення в дію ч. 6 ст. 470 МК України, правопорушення є триваючим, вчинення якого було виявлено митними органами 14 лютого 2021 року, про що складено протокол про порушення митних правил №0122/10200/21.
Моментом встановлення юридичного факту вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, є день складання протоколу про порушення митних правил, тобто 14 лютого 2021 року.
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина          ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, повністю доведена, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Твердження сторони захисту про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги довідку про  зняття з обліку в Російській Федерації автомобіля ГАЗ 3110 ОСОБА_1 від 14 грудня 2016 року, на підтвердження того, що вказаний автомобіль утилізовано, не заслуговує на увагу виходячи з наступного. 
  У судовому засіданні представник митниці підтвердив, що        ОСОБА_1   не зверталася із вказаною довідкою до митних органів на території України станом на день апеляційного розгляду, що також підтвердив захисник, а доля автомобіля «ГАЗ 3110» на даний час достеменно не відома.
Таким чином, є помилковим посилання сторони захисту  на те, що часом вчинення адміністративного правопорушення слід вважати час ввезення автомобіля на територію України,  оскільки останньою вже після введення в дію ч. 6 ст. 470 МК України вчинялось триваюче правопорушення, яке виявлене під час дії нового закону 14 лютого 2021 року і її дії вірно кваліфіковано митними органами за ч.6 ст.470 МК України, а тому доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, та призначив адміністративне стягнення з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 6 ст. 470 МК України, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію її дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику-адвокату Кушнеренку Є.Ю. строк на апеляційне оскарження. 
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Кушнеренка Є.Ю. – залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач