ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18910/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є.,Собківа Я.М.,  за участю секретаря: Зуєнка Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження  апеляційну  скаргу  ОСОБА_1   на ухвалу  Окружного адміністративного суду міста Києва  від 17  серпня  2021  року  про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1   до Кабінету Міністрів України,  ОСОБА_2 , третя особа Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про визнання протиправним та скасування розпоряджень і контракту,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1   в  липні 2021 року  звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:  
- визнати протиправним, нечинним з моменту прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України №643-р від 10.06.2020 року  про призначення ОСОБА_2 Головою Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру;  
- визнання недійсним, протиправним та скасувати контракт № 1 від 10.06.2020  про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, укладений між ОСОБА_2 та Кабінетом Міністрів України або встановити у рішенні, що цей контракт був неукладений;
-    визнати протиправним та скасувати  розпорядження Кабінету Міністрів України № 878-р від 15.07.2020 "Про присвоєння рангів державним службовцям"  в частині присвоєння третього рангу державного службовця категорії "А" ОСОБА_2 .
Ухвалою  Окружного адміністративного суду міста Києва  від 17  серпня 2021 року  позовну заяву повернуто позивачу з підстав пропуску строку звернення до суду та не наведення ним поважних причин пропуску такого строку.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку,  що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду є неповажними, тому належні підстави для поновлення такого строку відсутні.
Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та  недотримання норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не надав оцінку тим обставинам, що позивач перебував у стані правомірного очікування на закриття кримінального провадження,  в якому заявником є ОСОБА_2 як державний службовець, у зв`язку з відсутністю складу злочину в діях позивача, і лише після того як було відмовлено в закритті кримінального провадження, у позивача виникли підстави вважати, що він має право захищати свій інтерес щодо непритягнення його  в майбутньому до кримінальної відповідальності за обвинуваченим актом шляхом оскарження розпоряджень про призначення ОСОБА_2 на посаду та присвоєння рангу державного службовця й контракту від 10.06.2020, про які він дізнався з матеріалів кримінальної справи.
Вказує,   що однією з позовних вимог є оскарження трудового контракту від 10.06.2020, про якій він дізнався лише   у червні 2021 року, тому висновок суду про те, що позивач дізнався про порушення своїх справ з моменту оприлюднення розпорядження про призначення ОСОБА_2 є необґрунтованими.
Також вказує, що суд не врахував наведені позивачем інші причини пропуску строку звернення до суду, а саме: хворобу - діагноз «Інсомія» (консультативний висновок від 03.08.2020), які є поважними причинами пропуску строку звернення до суду. Крім того, скаржник зазначив, що такий діагноз підтвердився і після подачі позивачем клопотання про поновлення строку звернення до суду від 27.07.2021.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Кабінету Міністрів України просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає  задоволенню, з огляду на таке.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2021 позовну заяву залишено без руху з причин неповажності зазначених позивачем підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом та надано позивачеві час для усунення недоліків шляхом зазначення інших обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до суду.
27.07.2021 до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій просить суд поновити пропущений строк звернення до суду.
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що про порушення своїх прав та інтересів внаслідок протиправних дій відповідача щодо видання та підписання  Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 №643-р  та контракту №1 від 10.06.2021 він дізнався лише 10 червня 2021 року (з дати коли позивачу, як підозрюваному було відкрито матеріали кримінального провадження №52020000000000584).
Також вказав, що саме на початку червня 2021 року виявлено наведені у цій позовній заяві порушення відповідачем чинного законодавства щодо протиправного призначення ОСОБА_2 . Головою Держгеокадастру, що обумовлюють причинно-наслідковий зв`язок з кваліфікацією злочину у кримінальному провадженні і, як наслідок, відповідні порушення прав позивача.
До вказаної дати (10 червня 2021 року) позивач не знав та не міг дізнатися про наведені вище порушення свої прав, тому у позивача до дати отримання доступу до матеріалів кримінального провадження фактично були відсутні повноваження на звернення до адміністративного суду із таким позовом, оскільки йому не було відомо за чиєю заявою порушено кримінальне провадження. Крім того, про порушення процедури призначення ОСОБА_2 на посаду позивачу стало відомо після отримання відповіді КМУ від 01.07.2021 разом із документами щодо процедури призначення. Отже, лише 01.07.2021 позивач дізнався та усвідомив наявність порушення своїх прав, що дало підстави для звернення із цим позовом.
Суд першої інстанції визнав такі причини пропуску строку не поважними та повернув позовну заяву.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції,  з огляду на таке.
Статтею 55 Конституції України  встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 1  ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з ч.1  ст.2 КАС України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою  статті 121 КАС України  передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
За  статтею 122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд зауважує, що інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності в адміністративно-процесуальних відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Згідно з частиною першою  статті 123 КАС України  у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Одночасно протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
З урахуванням наведених приписів законодавства, враховуючи що суд першої інстанції дійшов висновку про неповажність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, ухвалою від 15.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві час для усунення недоліків    шляхом зазначення інших обґрунтованих підстав    для поновлення строку звернення до суду.
Згідно з ч. 2  ст. 123 КАС України,  якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Отже, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 року №643-р  про призначення ОСОБА_2 Головою Державної служби геодезії, картографії та кадастру, як акт індивідуальної дії    може бути оскаржене у строки, визначені абзацом першим частини другої  статті 122 КАС України.
Вказане розпорядження офіційно оприлюднене шляхом публікації в офіційному виданні у газеті "Урядовий кур`єр" від  16.06.2020 № 112.
Тобто, починаючи з 16.06.2020 позивач як і будь-яка інша особа, був офіційно повідомлений про прийняття оскаржуваного акту.
Посилання позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду на те, що про порушення своїх прав він дізнався на початку червня 2021 року, тобто з дати надання доступу до матеріалів кримінального провадження, а також з 1 липня 2021, з дати надання відповіді Кабінету міністрів України на запит, суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги, оскільки згідно з ч. 2  ст. 122 КАС України шестимісячний  строк обчислюється з дня, коли  особа  дізналася або повинна була дізнатися  про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не коли особа  могла дізнатися  про порушення свого права.
Тобто, з моменту оприлюднення спірного акту позивач жодним чином не був обмежений у праві на звернення до суду у встановлений Законом строк.
Аргументи скаржника про неврахування судом першої інстанції, що однією  з позовних вимог є оскарження трудового контракту від 10.06.2020, про якій він дізнався лише в червні 2021 року, що, як наслідок, призвело до необґрунтованих висновків суду, що день, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, є день оприлюднення спірного акту, колегія суддів відхиляє, з тих підстав, що позовна вимога про визнання недійсним контракту є похідною позовною вимогою, задоволення якої залежить від задоволення основної вимоги про визнати протиправним, нечинним з моменту прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України №643-р від 10.06.2020. Тому, питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з вимогою про оскарження трудового контракту від 10.06.2020 дослідженню судом не підлягало. 
Доводи скаржника про неврахування судом першої інстанції інших причин пропуску строку звернення до суду, а саме: хвороби - діагноз «Інсомія» (консультативний висновок від 03.08.2020), які є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції дослідив ці доводи та надав їх оцінку, зазначивши, що докази погіршення стану здоров`я на момент звернення до суду (липень 2021 року) позивачем не надані, а наданий консультативний висновок від 03.08.2020 не враховується судом, позаяк за вказаним висновком стан здоров`я позивача досліджувався у серпні 2020 року.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду є неповажними, тому належні підстави для поновлення такого строку відсутні.
Відповідно до п. 9 ч. 4    ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою    статті 123 цього Кодексу.
Частиною другою    ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України    встановлено, що якщо вказані особою підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
На підставі викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви позивачу.
Скаржник не вказує в апеляційній скарзі жодних доводів, які би могли спростувати висновки суду першої інстанції.
Посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10 жовтня 2019 року в справі №140/721/19, є безпідставним, оскільки висновки Верховного Суду щодо застосування норм права сформовані в інших правовідносинах, тобто не є подібними правовідносинам у справі, яка розглядається, тому апеляційним судом такі висновки не враховуються.
Згідно ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу  Окружного адміністративного суду міста Києва  від 17  серпня 2021  року  залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328,  329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2021  року.

Головуючий суддя	Л.Т.Черпіцька	
 Судді:	 О.Є. Пилипенко	
 	 Я.М. Собків