СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року                               м. Харків                        Справа № 922/2844/16  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя  Крестьянінов О.О.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Харківський коксовий завод” (вх.№3033Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.09.2021 у справі № 922/2844/16 (повний текст ухвали складено та підписано 09.09.2021 суддею Шатерніковим М.І. у приміщенні господарського суду Харківської області)
за позовом Приватного акціонерного товариства “Харківський коксовий завод”, м.Харків,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, – ПАТ “Коксоліт”, м.Дніпро,
до Приватного акціонерного товариства “Сбербанк” в особі відділення “Харківське відділення №5 “АТ “Сбербанк Росії”, м.Харків,
про визнання недійсним договору в частині,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою господарського суду Харківської області 06.09.2021 у справі №922/2844/16 позов Приватного акціонерного товариства “Харківський коксовий завод”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, – ПАТ “Коксоліт” до Приватного акціонерного товариства “Сбербанк” в особі відділення “Харківське відділення №5 “АТ “Сбербанк Росії” про визнання недійсним договору в частині - залишено без розгляду.  
Приймаючи оскаржувану ухвалу, господарський суд мотивував її тим, що при новому розгляді справи, який триває з 2017 року, ухвалою суду від 11.12.2017 була призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої було доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.заслуженого професора Бокаріуса М.С. Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.11.2018 у справі судом задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів та призначення обстеження, необхідних для проведення експертизи №20914, призначеної ухвалою від 11.12.2017 у справі №922/2844/16. У вищевказаному клопотанні судові експерти просили надати технічну документацію щодо обладнання за договором застави, та судом було задоволено дану вимогу. Однак позивачем не виконано вимоги зазначеної ухвали, крім того, не надано доступ експертам для проведення огляду. Даний факт також підтверджується і змістом висновку експертів №20914/16365-16568 від 29.06.2021, де експерти зазначили, що при досліджені не надано технічну документацію у повному обсязі та не надано доступ до усіх об`єктів експертам. Крім того, у підготовчому засіданні 19.08.2021 у справі постановлено протокольну ухвалу у порядку приписів ст.13,    80,    81 Господарського процесуального кодексу України про зобов`язання позивача надати для огляду суду технічну документацію на 690 одиниць, що визначені у додатку №1 до договору застави №1 від 12.09.2012. Вимоги ухвали суду від 19.08.2021 не були виконані позивачем. При цьому господарський суд не взяв до уваги пояснення представника позивача щодо його обізнаності про відсутність вказаної технічної документації на 690 одиниць лише під час доознайомлення з матеріалами справи у серпні 2021 року, оскільки розгляд справи триває значний час та були відсутні обмеження щодо ознайомлення зі справою раніше, як і не взято до уваги твердження позивача щодо зникнення вказаної документації після рейдерського захоплення товариства, оскільки дані факти, на які посилається позивач, не підтверджені належними документами у справі. Господарський суд вважає, що витребувані судом документи, які не були подані позивачем, є необхідними для вирішення спору. При цьому позивачем не наведено поважності причин неподання витребуваних судом матеріалів, клопотань від позивача про витребування таких доказів не надано. Оскільки вищезазначені матеріали є необхідними для всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та вирішення спору по суті, господарський суд дійшов висновку про те, що розгляд справи без вищезазначених доказів є неможливим, та з огляду на неподання позивачем витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України залишив позов без розгляду.
Позивач з ухвалою не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 06.09.2021 про повернення позову без розгляду і направити справу №922/2844/16 для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає таке:
-оскаржувана ухвала суду є незаконною відмовою суду у доступі позивача до правосуддя і перешкоджання позивачу у реалізації його права на розгляд по суті його позовних вимог;
-судом першої інстанції не виконані завдання підготовчого провадження у частині пункту 1 частини 1 ст.177 Господарського процесуального кодексу України, а саме: суд остаточно не визначився щодо предмету спору та не з`ясував характер спірних правовідносин;
-суд обмежив право позивача розпоряджатися своїми правами на власний розсуд, чим порушив частину 2 ст.14, пункт 2 частин 2, 3, 4 ст.46 Господарського процесуального кодексу України;
-залишивши позов без розгляду, суд грубо порушив головне право позивача на судовий захист, встановлений частиною 1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України;
- в оскаржуваній ухвалі суду відсутнє обґрунтування, яким чином часткова відсутність технічної документації на деякі одиниці заставного майно унеможливило вирішення спору по суті за наявними у справі доказами у вигляді технічної документації на заставне майно –коксові батареї: 1 інв.№1232; 2 інв.№1233, 3 інв.№1234, 4-бис інв.№2221.  
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021 сформовано такий склад колегії суддів: головуючий суддя –Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Харківський коксовий завод” (вх.№3033Х/2) залишено без руху. Встановлено заявнику десятиденний строк з дня вручення йому копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено апелянту, що у разі не усунення недоліків у строк, встановлений судом, буде застосовано процесуальні наслідки, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2021 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючого судді –доповідача Пуль О.А., судді Білоусової Я.О., судді Крестьянінова О.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 поновлено Приватному акціонерному товариству “Харківський коксовий завод” строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.09.2021 у справі №922/2844/16. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Харківський коксовий завод” (вх.№3033Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.09.2021 у справі №922/2844/16. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 25.11.2021 о 12:00 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 19.11.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.
15.11.2021 від АТ «Сбербанк» до суду надійшов відзив (вх.№13223) на апеляційну скаргу. До відзиву надано клопотання, в якому відповідач, посилаючись на норми частини 1, 3 ст.2, ст.7, ст.13, ст.118, частину 1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України, зазначивши, що копію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 передано банком адвокату лише 10.11.2021 у зв`язку з великою розгалуженістю структури банку, а також обмеженнями, зумовленими впровадженням на усій території України карантину, просить суд поновити строк на подання даного відзиву. На підтвердження вказаних обставин заявник надав копію супровідного листа АТ «Сбербанк» від 11.11.2021 на адресу адвоката Гапона В.С. щодо прийняття в роботу апеляційної скарги та ухвали суду з метою подання відзиву на скаргу, копію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 у справі №922/2844/16 про відкриття провадження у справі з вхідним штампом банку №40788 від 02.11.2021, копію протоколу №68 від 28.10.2021 виконавчого органу Київської міської ради «Про вжиття заходів запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст.113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. 
Строк для подання відзиву на апеляційну скаргу у даній справі встановлено судом в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2021: «встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи».
У силу частин 1, 4 ст.119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Вказаним пунктом унормовано, що суд може поновити відповідний строк, як до, так і після його закінчення. Таким чином, зважаючи на обставини, викладені відповідачем у клопотанні про поновлення строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, які суд вважає поважними та зумовленими, у тому числі обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, а також зважаючи на те, що такий відзив подано відповідачем разом з клопотанням про поновлення строку для подання відзиву, суд вважає за можливе поновити відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та прийняти поданий відповідачем відзив.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.258 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач, оскаржуючи ухвалу суду про залишення позову без розгляду, постановлену відповідно до ст.226 Господарського процесуального кодексу України, наводить обґрунтування, які свідчать про незгоду з ухвалою суду про повернення заяви про зміну предмета позову, постановлену відповідно до ст.43, 177 Господарського процесуального кодексу України. Також зазначає, що судом першої інстанції при новому розгляді справи було проведено велику кількість судових засідань, за клопотанням позивача постановлено ухвалу про проведення судової експертизи, надано учасникам справи, у тому числі і позивачу, достатньо можливості реалізувати свої процесуальні права, тобто у повній мірі виконано завдання підготовчого провадження, що свідчить, на думку відповідача, про безпідставність доводів позивача. Позивач в апеляційній скарзі зазначає про ніби то порушення його права, передбаченого частиною 4 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, а саме, зазначає про те, шо ним у межах підготовчого провадження подано до суду 28.08.2021 заяву про зміну предмету позову. Одна така позиція позивача, на думку відповідача, є довільним трактуванням як норм Господарського процесуального кодексу України, так і змісту ухвали господарського суду Харківської області від 25.08.2021, оскільки, починаючи з листопада 2017 року, справа перебуває на новому розгляді в господарському суді, ухвалою господарського суду Харківської області від 25.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті, позивачем подано заяву 28.08.2021, тобто після закриття підготовчого провадження. Позивач вважає, що судом першої інстанції правомірно залишено позовну заяву без розгляду з підстав ненадання позивачем документів, необхідних для вирішення спору по суті, оскільки саме позивач зазначав, що предмети застави за договором застави є нерухомим майном, натомість відповідних документів на дане майно позивачем так і не надано.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2021 у даній справі задоволено клопотання представника Приватного акціонерного товариства “Сбербанк” про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/2844/16, яке відбудеться 25.11.2021 о 12:00 годині у режимі відеоконференції. Доручено господарському суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції у справі №922/2844/16.
У судовому засіданні 25.11.2021, яке проходило у режимі відеоконференції, представник Приватного акціонерного товариства “Харківський коксовий завод” вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. 
Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає її безпідставною та необґрунтованою, просить суд ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, – ПАТ «Коксоліт» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги, заслухавши правову позицію учасників справи, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" в особі Відділення "Харківське відділення №5 "АТ "Сбербанк Росії" про визнання недійсним договору застави №1 від 12.09.2012   у частині забезпечення виконання недійсних зобов`язань за: - договором про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладеним між Приватним акціонерним товариством "Термолайф" та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" (нове найменування - Публічне акціонерне товариство "Сбербанк"); - договором про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладеним між Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії"; -договором про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії".
Підставою позову позивачем наведено недійсність частини основних зобов`язань, а саме: договорів про відкриття кредитних ліній №30В/12/66/ЮО, №26-В/12/66/ЮО та №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, що встановлено рішеннями господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 у справі №904/43/16, від 15.03.2016 у справі №904/11194/15 та господарського суду Харківської області у справі №922/6554/15 від 25.04.2016.
Також Товариство з обмеженою відповідальністю "В-Транссервіс" звернулось до господарського суду Харківської області із заявою про вступ у справу в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, в якій просило   визнати протиправною бездіяльність Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" щодо не виконання умов форвардного контракту від 22.04.2015, та зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" виконати взяті на себе зобов`язання відповідно до умов форвардного контракту від 22.04.2015 у частині укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна.
Рішенням господарського суду Харківської області від 11.05.2017 у справі №922/2844/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2017,   первісний позов задоволено частково. Визнано недійсним договір застави №1 від 12.09.2012, укладений між Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" (нове найменування Публічне акціонерне товариство "Сбербанк"). В іншій частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" відмовлено. У позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "В-Транссервіс", відмовлено.
Постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2017 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» задоволено частково. Скасовано рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі №922/2844/16 у частині вирішення первісних позовних вимог, та в цій частині справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області. В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 922/2844/16 залишено без змін.
Частково скасовуючи вищезазначені судові акти, суд касаційної інстанції зазначив, що місцевий господарський суд, дійшовши висновку про те, що частина майна, яке є предметом застави за оспорюваним договором застави, а саме: батареї коксові, бункери (вугільні ями) та сховища, є нерухомим майном, у порушення вимог наведених норм не зазначив, на підставі яких доказів він дійшов такого висновку. У свою чергу, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення місцевого господарського суду, не виявив порушень місцевим господарським судом норм процесуального права. Навпаки, апеляційний господарський суд підтримав даний висновок суду першої інстанції, при цьому також не послався на будь-які докази, які б його підтверджували. Отже, як місцевий, так і апеляційний господарські суди, припустились неправильного застосування приписів частини 1 ст.47   Господарського процесуального кодексу України   щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1   ст.43 цього Кодексу   стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до частини 1 ст.111-10   Господарського процесуального кодексу України   є підставою для скасування судового рішення у справі в частині вирішення первісних позовних вимог. Водночас, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначила, що суди попередніх інстанцій, встановивши, що Товариство з обмеженою відповідальністю "В-Транссервіс", у порушення приписів ст.33,   36 Господарського процесуального кодексу України,   не надало доказів в обґрунтування своїх вимог; беручи до уваги те, що Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" заперечує факт укладання з Товариством з обмеженою відповідальністю "В-Транссервіс" будь-яких правочинів, у тому числі форвардного контракту від 22.04.2015; дійшли правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "В-Транссервіс".
Отже, господарським судом при новому розгляді справи розглядалася вимога ПАТ "Харківський коксовий завод" до ПАТ “Сбербанк” про визнання недійсним договору застави №1 від 12.09.2012, укладеного між ПАТ “Харківський коксовий завод” та ПАТ “Дочірній банк Сбербанку Росії” (нове найменування Публічне акціонерне товариство “Сбербанк”).
Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.11.2017 у справі №922/2844/16 у частині первісних позовних вимог призначено до розгляду у судовому засіданні.
06.12.2017 позивач звернувся до господарського суду Харківської області з заявою (вх.№40684) про доповнення підстав позовної заяви ПрАТ «Харківський коксовий завод» від 23.08.2016 про визнання недійсним договору застави в частині підстав позову у порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла на момент звернення з даною заявою), без зміни предмета позову, в якій просив вирішити спір у даній справі з урахуванням цієї заяви про доповнення підстав позову (а.с.52-56, том 7).
Як на додаткову підставу, позивач послався на те, що оспорюваний договір застави №1 від 12.09.2012 укладено у простій письмовій формі. У пункті 5.1 договору застави зазначено, що право застави за цим договором виникає з моменту укладення цього договору в письмовій формі, а у випадку, коли цей договір підлягає нотаріальному посвідченню – з моменту його нотаріального посвідчення. Предмет застави визначений пунктом 3.1 оспорюваного договору застави, згідно з яким предметом застави за цим договором є обладнання у кількості 690 одиниць, яке належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується балансовою довідкою №1509 від 12.09.2012. Предмет застави, перелічений у додатку №1 до спірного договору, і є невід`ємною частиною цього договору. Більша частина вищезазначеного майна, яке є предметом застави за оспорюваним договором застави, є нерухомим майном та/або частинами/приналежністю такого майна.
Зі змісту ухвали господарського суду Харківської області від 11.12.2017 у даній справі убачається, що з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи та з`ясування питань, необхідних для вирішення спору щодо встановлення факту приналежності або не приналежності об`єктів, що визначені в додатку №1 до договору застави №1 від 12.09.2012 до нерухомого майна та/або до його складових частин, а також чи є вони складовими єдиного майнового комплексу підприємства, для чого необхідні спеціальні знання у сфері будівництва, інженерно-технічного оснащення та експлуатації гірничих підприємств (збагачення вугілля), з урахуванням зауважень Вищого господарського суду України, господарським судом у справі призначена судова  будівельно-технічна експертиза.
Крім того, ухвалою господарського суду Харківської області від 11.12.2017 у даній справі задоволено клопотання відповідача про витребування у Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" документів. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" надати до суду правовстановлюючі, бухгалтерські, інвентаризаційні та інші технічні документи на обладнання 690 одиниць, що входить до переліку майна за договором застави №1 від 12.09.2012, який укладений з ПрАТ "Харківський коксовий завод". Задоволено заяву відповідача про призначення судової експертизи (вх.№40669). Призначено у справі судову будівельно - технічну експертизи, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено. 
Отже, господарський суд з метою підтвердження фактичних обставин та з`ясування питань, необхідних для вирішення спору щодо встановлення факту приналежності чи не приналежності майна, переданого в заставу за спірним договором, укладеним між сторонами, до нерухомого майна, які потребують спеціальних знань у будівельно-технічній галузі, ухвалив: розгляд заявлених сторонами заяв та клопотань вирішити в процесі розгляду справи після вирішення питань, поставлених експерту, при проведенні судової будівельно-технічної експертизи у даній справі.  
15.12.2017 набув чинності Закон України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” №2147-VІІІ від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодексу України викладено у новій редакції.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.11.2018 поновлено провадження у справі №922/2844/16, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження і призначено проведення підготовчого засідання з метою вирішення клопотання судового експерта на 07.11.2018.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.11.2018 провадження у справі №922/2844/16 зупинено до вирішення питань, поставлених господарським судом судовому експерту.
11.07.2019 до господарського суду Харківської області звернувся відповідач з заявою про відвід судових експертів від проведення судової експертизи. 
Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.07.2019 провадження у справі 922/2844/16 поновлено.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.08.2019 провадження у справі 922/2844/16 щодо розгляду заяви відповідача про відвід судових експертів від проведення судової експертизи зупинено до повернення матеріалів справи до господарського суду Харківської області.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.2019 провадження у справі 922/2844/16 поновлено.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.09.2019 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про відвід судових експертів від проведення судової експертизи у справі №922/2844/16. Провадження у справі №922/2844/16 зупинено до вирішення питань, поставлених господарським судом судовому експерту. 
У подальшому АТ "Сбербанк" оскаржено ухвалу господарського суду Харківської області від 19.09.2019 у даній справі.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 у справі №922/2844/16 апеляційну скаргу АТ "Сбербанк" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 19.09.2019 - без змін.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.02.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №922/2844/16 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.09.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2019.
11.03.2020 матеріали справи №922/2844/16 повернуті до господарського суду Харківської області.
06.02.2020 ПАТ «Сбербанк» звернулося до господарського суду Харківської області з клопотанням (вх.№3001 від 06.02.2020) про призначення повторного обстеження об`єктів судової експертизи №20914. 
Після повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції, господарським судом постановлено ухвалу-повідомлення господарського суду Харківської області від 13.03.2020 про виклик у судове засідання з розгляду відповідного клопотання судових експертів, які безпосередньо проводили експертні дослідження та повідомлення учасників справи, що 23.03.2020 буде вирішено питання щодо поновлення провадження у справі та проведено засідання суду з розгляду клопотання відповідача про призначення повторного обстеження об`єктів судової експертизи.  
Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.03.2020 поновлено провадження у справі №922/2844/16 з метою розгляду клопотання відповідача про призначення повторного обстеження об`єктів судової експертизи №20914.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.03.2020 задоволено клопотання (вх.№3001 від 06.02.2020) представника ПАТ “Сбербанк” про призначення повторного обстеження об`єктів судової експертизи №20914, поданого в межах розгляду справи №922/2844/16; провадження у справі №922/2844/16 зупинено до вирішення питань, поставлених господарським судом судовому експерту.
У листі за вих.№5940/05-23/13/15-20 від 14.12.2020, адресованого господарському суду Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса, йдеться про те, що інститутом на адреси сторін надіслано клопотання про узгодження дати обстеження об`єктів дослідження в присутності обох сторін у справі. До теперішнього часу відповіді до інституту не надійшли (а.с.111, том 14).
28.01.2021 на адресу суду експертом направлено клопотання про визначення обстеження, необхідного для видачі висновку (а.с.121, том 14).
20.04.2021 позивач подав до господарського суду клопотання (вх.№9282) про приєднання доказів до матеріалів справи у порядку ст.80 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, Технічний звіт «Інженерно-технічне обстеження будівельних конструкцій коксової батареї №4-бис, розташованої на території ПАТ «Харківський коксовий завод» за адресою; м.Харків, Карачівське шове,44 (а.с.127-154, том 14).
15.07.2021 до господарського суду Харківської області супровідним листом №20914/16365-16568 (вх.№1359) з Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.Засл. проф.М.С.Бокаріуса" надійшов Висновок експертів №20914/16365-16568 від 29.06.2021 та повернуто матеріали справи № 922/2844/16 (а.с.172-238, том 14).
У Висновку експертів зазначено, що на підставі наданих матеріалів та в обсязі досліджених об`єктів встановлено: - частина майна, яка досліджувалась (майно в обсязі Кокосового цеху) та входить до переліку майна за договором застави №1 від 12.09.2012, який укладений з ПрАТ «Харківський коксовий завод» не відноситься до об`єктів нерухомого майна; - у зв`язку з відсутністю технічної документації та доступу до об`єктів дослідження в повному обсязі, визначити, чи є усі об`єкти у кількості 690 одиниць, що визначені у договорі застави №1 від 12.09.2012, нерухомим майном та/або його частинами/приналежностями, а також чи є вони складовими єдиного майнового комплексу гірничого підприємства ПрАТ «Харківський коксовий завод», яке розташовано по Карачівському шоссе,44, у м.Харкові, не надається можливим (а.с.238, том 14).
Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.07.2021 поновлено провадження у справі №922/2844/16; продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів до 05.09.2021; справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 10.08.2021.
Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 10.08.2021 у даній справі задоволено клопотання позивача та відповідача про відкладення підготовчого засідання та у порядку пункту 3 частини 2 ст.183 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 19.08.2021.
19.08.2021 позивач звернувся до господарського суду з заявою (вх.№19464) у порядку пункту 3 частини 1 ст.42 Господарського процесуального кодексу України та з клопотанням (вх.№19465) про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: експертного висновку щодо обґрунтування статусу майна коксових батарей №1, 2,3,4-бис, що розташовані на території ПАТ «Харківський коксовий завод» за адресою: м.Харків, Карачівське шосе, 44 (а.с.47-204, том 15).
У підготовчому засіданні 19.08.2021 у даній справі постановлено протокольну ухвалу у порядку приписів ст.13, 80, 81 Господарського процесуального кодексу України про зобов`язання позивача надати для огляду суду технічну документацію на 690 одиниць, що визначені у додатку №1 до договору застави №1 від 12.09.2012, та протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання у порядку пункту 3 частини 2 ст.183 Господарського процесуального кодексу України на 25.08.2021 (а.с.210, том 15).
25.08.2021 у підготовчому засіданні господарським судом взято до уваги клопотання представника позивача (вх.№19588) про відкладення підготовчого засідання (а.с.212, том 15), проте, ураховуючи строк проведення підготовчого провадження унормований приписами частини 3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України, який спливає 05.09.2021 та в межах якого справа повинна бути призначена до судового розгляду по суті, господарським судом Харківської області постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у порядку, передбаченому пунктом 3 частини 2 ст.185 Господарського процесуального кодексу України на 06.09.2021 (а.с.213-214, том 15). 
28.08.2021 позивач звернувся до господарського суду з заявою (вх.№19965) про зміну предмету позову, в якій просив суд позовні вимоги викласти так: 
- визнати коксові батареї: 1 інв. №1232; 2 інв. №1233; 3 інв. №1234; 4-бис інв.№2221, указаних у додатку №1, який є невід`ємною частиною договору застави №1, укладеного в простій письмовій формі від 12.09.2012: у вигляді таблиці в стовпчику №/п 57, 58, 59, 577 - нерухомим майном;
- визнати недійсним договір застави №1 від 12.09.2012, укладений між Приватним акціонерним товариством Харківський кокосовий завод (ідентифікаційний код 24481702) та Публічним акціонерним товариством «Сбербанк Росії» (нове найменування Публічне акціонерне товариство «Сбербанк») (ідентифікаційний код 25959784) у частині передачі в заставу коксових батарей: 1 інв. №1232; 2 інв. №1233; 3 інв. №1234; 4-бис інв. №2221, вказаних у додатку №1, який є невід`ємною частиною договору застави №1, укладеного в простій письмовій формі від 12.09.2012: у вигляді таблиці в стовпчику №/п 57, 58, 59, 577 (а.с.215-227, том 15).
Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.09.2021 повернуто без розгляду заяву Приватного Акціонерного Товариства "Харківський коксовий завод" про зміну предмета позову у справі №922/2844/16 на підставі частини 4 ст.46 Господарського процесуального кодексу України (а.с.76-80, том 16).
Також 06.09.2021 господарським судом Харківської області постановлено оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Отже, предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду у зв`язку з неподанням позивачем витребуваних судом доказів.
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно зі статтею   2   та частиною першою статті   8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"   суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих   Конституцією   і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі, регламентовано відповідними нормами процесуального права –   Господарським процесуальним кодексом України.
Відповідно до частини першої   статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Як унормовано приписами статті 46 Господарського процесуального кодексу України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у   статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених   статтею 46 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частин першої, другої статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;   3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;   4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Частиною другою   статті 182 Господарського процесуального кодексу України   визначено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Як убачається із матеріалів справи та правильно встановлено господарським судом, з огляду на предмет і підстави позову (з урахуванням доповнення підстав позову), обставини, які входять до предмету доказування у даній справі, є доведення того факту, що частина майна, яка є предметом застави за оспорюваним договором застави, є нерухомим майном та/або частинами/приналежністю такого майна та чи є вони складовими єдиного майнового комплексу гірничого підприємства.
Господарський суд в оскаржувані ухвалі зазначив, що ухвалою господарського суду Харківської області від 27.11.2018 у справі судом задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів та призначення обстеження, необхідних для проведення експертизи №20914, призначеної ухвалою від 11.12.2017 у справі №922/2844/16. У вищевказаному клопотанні судові експерти просили надати технічну документацію щодо обладнання за договором застави, та судом задоволено дану вимогу.
Однак, позивачем не виконано вимоги зазначеної ухвали, крім того, не надано доступ експертам для проведення огляду усіх об`єктів дослідження.
Даний факт також підтверджується і змістом Висновку експертів №20914/16365-16568 від 29.06.2021, в якому експерти зазначили, що при досліджені не надано технічну документацію у повному обсязі та не надано доступ експертам до об`єктів дослідження, тому неможливо визначити чи є усі об`єкти у кількості 690 одиниць, що визначені у договорі застави №1 від 12.09.2012, нерухомим майном. 
Крім того, підготовчому засіданні 19.08.2021 у справі постановлено протокольну ухвалу у порядку приписів ст.13,    80,    81 Господарського процесуального кодексу України про зобов`язання позивача надати для огляду суду технічну документацію на 690 одиниць, що визначені в додатку №1 до договору застави №1 від 12.09.2012 та є предметом доповнень підстав договору.
Вимоги ухвали господарського суду Харківської області від 19.08.2021 позивачем не виконані. 
Згідно з частиною другою   статті 42 Господарського процесуального кодексу України   учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
За змістом частини першої   статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частин сьомої, восьмої, десятої   статті 81 Господарського процесуального кодексу України   будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.   У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Місцевий господарський суд встановив, що позивач не надав витребувані ухвалою суду документи, які є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного встановлення усіх обставин справи та вирішення спору по суті, і без цих доказів розгляд справи є неможливим. 
Разом з цим, обґрунтовано не взяв до уваги пояснення представника позивача щодо його обізнаності про відсутність вказаної технічної документації на 690 одиниць лише під час доознайомлення з матеріалами справи у серпні 2021 року, оскільки розгляд справи триває значний час та були відсутні обмеження щодо ознайомлення зі справою раніше. Матеріали справи свідчать, що з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи у зв`язку зі зміною представника позивача, адвокат Янова Е.В. звернулась до господарського суду 11.11.2020 (а.с.95, том 14). Представник позивача лише у серпні 2021 року звернулась до господарського суду Харківської області з клопотанням (вх,№18626) про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи (а.с.28, том 15). 
Також господарський суд правильно не взяв до уваги твердження позивача щодо зникнення вказаної документації після рейдерського захоплення товариства, оскільки дані факти на, які посилався позивач, не підтверджені належними документами у справі. 
Разом з цим, позивач не клопотав про продовження процесуального строку на подачу доказів. Не заявляв позивач і клопотання про витребування таких доказів.
Ураховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду про те, що позивачем не наведено поважності причин неподання витребуваних судом матеріалів, адже невиконання судового рішення про витребування доказів є таким, що не має поважних причин.
Вищенаведеними матеріалами справи та нормами процесуального законодавства спростовуються доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не виконані завдання підготовчого провадження у частині пункту 1 частини 1 ст.177 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, суд остаточно не визначився щодо предмету спору та не з`ясував характер спірних правовідносин, оскільки господарським судом у підготовчому засіданні встановлені і предмет, і характер спору, внаслідок чого господарський суд дійшов висновку про неможливість повно та всебічно розглянути справу без усіх документів. 
Колегія суддів також зазначає, що з`ясування питання щодо зміни предмета спору у даній справі розглядалось судом в окремому провадженні та за результатами цього розгляду господарським судом прийнято ухвалу від 06.09.2021, якою повернуто без розгляду заяву Приватного Акціонерного Товариства "Харківський коксовий завод" про зміну предмета позову у справі №922/2844/16. 
Доводи позивача про обмеження його права розпоряджатися своїми правами на власний розсуд у порушення частини 2 ст.14. пункту 2 частин 2, 3, 4 ст.46 Господарського процесуального кодексу України є безпідставними, оскільки позивач скористався своїм правом, передбаченим частиною 4 ст.46 Господарського процесуального кодексу України.  
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не встановлено обставин, що створюють для позивача перешкоди у процесі подання доказів, витребування яких мотивоване тим, що вони можуть мати істотне значення для встановлення фактичних обставин справи, що входять до предмету доказування, і є необхідними для вирішення спору. 
Вищезазначеним спростовуються також і доводи апелянта про те, що в оскаржуваній ухвалі суду відсутнє обґрунтування, яким чином часткова відсутність технічної документації на деякі одиниці заставного майно унеможливило вирішення спору по суті за наявними у справі доказами у вигляді технічної документації на заставне майно, у тому числі: коксові батареї: 1 інв.№1232; 2 інв.№1233, 3 інв.№1234, 4-бис інв.№2221.  
Згідно з пунктом 4 частини першої   статті 226 Господарського процесуального кодексу України   суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
У розумінні наведених положень процесуального закону залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1   статті 226 Господарського процесуального кодексу України   можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача,   який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору,   або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.   Тобто, коли йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог. При цьому, господарський суд має з`ясувати також і те, яким чином неявка представника позивача та не подання ним витребуваних судом документів перешкоджає вирішенню спору та у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішення спору по суті заявлених позовних вимог за відсутності представника позивача та витребуваних документів.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті заявленого спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Частиною четвертою   статті 226 Господарського процесуального кодексу України   визначено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Відтак, доводи позивача про те, що суд першої інстанції фактично позбавив позивача права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та   статтею 4 Господарського процесуального кодексу України та   Законом України "Про судоустрій і статус суддів", колегією суддів відхиляються.
Зі змісту положень частини 9 статті   81   і пункту 4 частини 1 статті   226 Господарського процесуального кодексу України   убачається, що підставою для залишення позову без розгляду є   не ухилення позивача від виконання будь-якої ухвали суду про витребування доказів, а лише неподання позивачем витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору, тобто таких, що мають істотне значення і унеможливлюють розгляд справи за наявними в ній доказами.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).
Господарським судом встановлено, що позивачем не виконано обов`язок з подання витребуваних судом доказів,   на яких ґрунтуються позовні вимоги і вказані дії позивача, унеможливлюють перевірку викладених у позові обставин та фактичне з`ясування обставин щодо необхідності захисту майнових прав позивача.   Водночас встановлення зазначених обставин є обов`язковим для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, яке б відповідало вимогам   статті 236 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з приписами частини другої   статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них   докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Водночас за змістом частин 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З огляду на положення частин 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення пункту 4 частини 1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України та залишив позовну заяву без розгляду.
Отже, колегія суддів зазначає, що залишення позовної заяви без розгляду через невиконання позивачем без поважних причин вимог ухвали суду, за обставинами даної конкретної справи (неподання витребуваних судом документів), які мають   істотне значення для встановлення фактичних обставин справи, тобто таких, що входять до предмету доказування та є необхідними для вирішення спору, не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд, а є наслідком невчинення стороною   процесуальних дій.
Інших порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.
Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до   ст.276   Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на заявника апеляційної скарги.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим ухвалу господарського суду у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись статтями 269, 270, пунктом 1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Харківський коксовий завод” залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 06.09.2021 у справі №922/2844/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.12.2021. 

Головуючий суддя                                                                    О.А. Пуль

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           О.О. Крестьянінов