ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1280/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача:                                                                                                                            Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                     Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини   НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення повного та своєчасного розрахунку при звільненні та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.09.2020  по 09.10.2020.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що не провівши з ним остаточний розрахунок при звільненні в/ч НОМЕР_1 порушило норми чинного законодавства та в силу приписів статей  116,  117 КЗпП України  зобов`язана сплатити йому середній заробіток, за час не проведення такого розрахунку.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення повного та своєчасного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 , нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.09.2020  по 09.10.2020. . В решті позову відмовлено.
Військовою частиною НОМЕР_1 подано до Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, у якій відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції від 28 квітня 2021 року, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що в/ч НОМЕР_1 є бюджетною установою, не може передбачати наперед компенсаційні витрати, а замовляє відповідні суми, оформлюючи заявки. Тому, після надходження коштів на рахунок остаточний розрахунок перераховано Дорошенку 09.10.2020, що підтверджується платіжним дорученням №1166 та розрахунково-платіжною відомістю №444.
Окрім зазначеного, відповідач зазначає, що не можна ототожнювати військову службу та  трудові відносини, які відрізняються не тільки по суті, але й в нормативно-правовому регулюванні.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 , призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 24 вересня 2021 року. 
ОСОБА_1 подано письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому висловлені заперечення проти аргументів відповідача, зазначено, що своєчасний розрахунок при звільненні провадиться у день звільнення відповідно до чинних норм КЗпП України. Також у скарзі наведено практику ЄСПЧ у різних справах.
У свою чергу відповідачем подано відповідь на відзив від 05.10.2021 (надійшло до суду 12.10.2021), у якій викладено повторно доводи щодо правомірності дій військової частини.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , отримував грошове забезпечення. Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 19.08.2020 №322 позивача звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №185 від 04.09.2020 позивача виключено зі списків особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Козелецького РТЦК та СП Чернігівської області.
Виходячи з положень  статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"  соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до абзацу першого пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого  Указом Президента від 10 грудня 2008 року №1153/2008  (далі – Положення №1153), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.
Абзацом третім пункту 242 Положення №1153 встановлено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Виплата грошової компенсації за не отримане речове майно має бути здійснена в день виключення військовослужбовця зі списків особового складу частини.
Виходячи з фактичних обставин, відповідачем не проведено повного розрахунку з позивачем у день звільнення, що не узгоджується з наведеними нормами законодавства. Грошову компенсацію за належне речове майно позивачу виплачено фактично лише 09 жовтня 2020 року.
Відповідно до  статті 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в  статті 116 цього Кодексу.
Згідно зі  статтею 116 Кодексу законів про працю України  при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня 
У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в  статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 Кодексу законів про працю України).
Позивача звільнено та виключено зі списків особового складу частини з 04.09.2020, а остаточний розрахунок проведено лише 09.10.2020.
Отже, оскільки остаточний розрахунок з позивачем здійснено не в день звільнення, а з порушенням строків встановлених  ст. 116 Кодексу законів про працю України  (09.10.2020), то затримка остаточного розрахунку з позивачем становить з 05.09.2020 (наступний після звільнення день)  по 09.10.2020 (день фактичного повного розрахунку), а дії відповідача щодо невчасного розрахунку з ОСОБА_1 є протиправними.
Таким чином судом першої інстанції правильно зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.09.2020  по 09.10.2020.
Колегія суддів відхиляє наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача щодо неправомірного ототожнення трудових відносин з положеннями законодавства щодо проходження військової служби та в цій частині зазначає наступне.
Оскільки нормами  Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"  та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють питання прийняття, проходження та звільнення з військової служби військовослужбовців Збройних Сил України не врегульовано порядку відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника, то такими, що підлягають застосуванню, є норми спеціального законодавства, у даному випадку трудового. За наявності розбіжностей між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Оскільки загальною нормою -  Кодексу законів про працю України  прямо передбачено відповідальність роботодавця за затримку розрахунку при звільненні, а спеціальним законодавством взагалі це питання не врегульоване, в даному випадку слід застосувати норми  Кодексу законів про працю.
За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно розглянуто справу, надано оцінку кожному доводу позивача та відповідача, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення, внесення змін до рішення суду першої інстанції від 28 квітня  2021 року колегія суддів не вбачає.
Відповідно до  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.   
Оскільки колегія суддів залишає рішення суду першої інстанції без змін, відсутні підстави для перерозподілу судових витрат у даній справі. 
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі №620/1280/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач                                                                                                                                             О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                                                        Л.О. Костюк 

                                                                                                          О.Є. Пилипенко