ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6305/21                                                   Головуючий у І інстанції - Шулежко В.П.
                                                                                             Суддя-доповідач - Мельничук В.П.                                                             

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 

                    Головуючого-судді:                         Мельничука В.П.,     
                                           суддів:                        Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, - 

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду           м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві,                  третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва, в якому просила:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 суму сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 20 245,00 грн., згідно з квитанцією             № ПН 425 від 30.11.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва подання щодо повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі              20 245,00 грн., згідно з квитанцією № ПН 425 від 30.11.2020.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в  м. Києві про відмову сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 суму сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 20 245,00 грн., згідно з квитанцією          № ПН 425 від 30.11.2020.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі             20 245,00 грн., згідно з квитанцією № ПН 425 від 30.11.2020.
Від представника Позивача до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року заяву представника Позивача про винесення додаткового судового рішення задоволено частково.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Не погоджуючись з додатковим рішенням Окружного адміністративного суду               м. Києва від 13 вересня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задоволено частково.
Додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня           2021 року - скасовано в частині стягнення на користь ОСОБА_1 понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Прийнято в цій частині нову постанову, якою заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 000,00 (одна тисяча) грн.
В іншій частині додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від  13 вересня 2021 року - залишено без змін.
На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь Позивача здійснені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Розглянувши зазначену заяву, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 1 п. 1 частини 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до пункту 1 частини 3 вказаної статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
До суду, Позивачем, для підтвердження витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, було подано: договір про надання правової допомоги № 42/20 від 14.12.2020 на 2 арк.; додаткова угода № 3 від 05.11.2021 до договору про надання правової допомоги № 42/20 від 14.12.2020 на 1 арк.; акт прийому-здачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 42/20 від 14.12.2020 на 1 арк.; квитанцію від 05.11.2021  № 35432044 на 1 арк.
Як вбачається з матеріалів справи, між Адвокатське об`єднання «Юридичний синдикат» (надалі - Об`єднання) та ОСОБА_1 (надалі - Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 42/20 від 14 грудня 2020 року, відповідно до якого Об`єднання зобов`язується надавати Клієнту правову допомогу в об`ємах та у строки, що передбачені цим Договором, а Клієнт надавати Об`єднанню всі необхідні дня виконання даного Договору матеріали, інформацію, документацію тощо, прийняти і оплатити надану правову допомогу в розмірах, порядку і формах, передбачених цим Договором.
Сторони погодили, що правова допомога та даним Договором включає представництво інтересів Клієнта у справі щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке належить Клієнту на праві приватної власності, та в будь-яких судових, або в інших справах, які стосуються прав та інтересів Клієнта.
Клієнт уповноважує адвокатів Об`єднання представляти його інтереси без обмежень у такому представництві.
05 листопада 2021 року між Сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання правової допомоги № 42/20 від 14.12.2020, згідно якої дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг Об`єднання, пов`язаних з розглядом Шостим апеляційним адміністративним судом справи № 640/6305/21.
Сторони домовились, що вартість послуг Об`єднання, визначених в п. 1 цієї угоди, становить 2 (дві) тисячі грн.
Об`єднання стверджує, що отримало від Клієнта кошти в розмірі 2 (двох) тисяч гривень, які зараховані в оплату наданих послуг, що підтверджується квитанцією                          № 35432044 від 05.11.2021 р.
Як вбачається з акта прийому-здачі виконаних робіт від 05 листопада 2021 року до договору про надання правової допомоги № 42/20 від 14.12.2020, Об`єднання надало правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги від 14.12.2020 № 42/20, а саме:
- підготовило відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від           13 вересня 2021 року у справі № 640/6305/21.
- здійснило поїздку до Шостого апеляційного адміністративного суду для ознайомлення з матеріалами справи № 640/6305/21.
На підтвердження сплати наданих правничих послуг представником Позивача надано до суду апеляційної інстанції квитанцію від 05 листопада 2021 року № 35432044, з якої вбачається, що 05 листопада 2021 року на рахунок Адвокатського об`єднання «Юридичний синдикат» зараховано суму 2000,00 грн. за призначенням платежу - плата за надання правової допомоги зг. Дог. № 42/20 від 14.12.2020 року.
За правилами ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ч. 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Вказане правило при вирішені питання про співмірність заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17 (73021615) та від 11 квітня           2018 року у справі № 814/698/16 (73356068).
Колегія суддів зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було подано відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якому Відповідач зазначає, що заявлені Позивачем до відшкодування витрати у сумі 2 000,00 грн. є неспівмірними.
Відповідач вказує на те, що дана справа не є складною з урахуванням її фактичних обставин, предмету спору, змісту порушення, предмету доказування, аналізу наведених доказів.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477- IV суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, п. 30).
У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції У справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
А у пункті 154 рішення Європейського суду із прав людини від 07.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» ( заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Правова позиція Верховного Суду щодо необхідності доведення та врахуванням того чи були витрати на правничу допомогу фактичними, а їх розмір обґрунтованим та розумним викладена, зокрема у постанові від 05.05.2018 року у справі № 821/1594/17.
Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 року у справі № 803/1032/18 підкреслюється, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи втрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`ємом наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів, розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та відзив на неї, зазначає, що не вбачає доцільності стягнення з Відповідача судових витрат у сумі 2 000,00 грн., понесених Позивачем під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції, оскільки дана сума не співмірна зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Крім того, щодо витрат на здійснення поїздки до Шостого апеляційного адміністративного суду для ознайомлення з матеріалами справи № 640/6305/21, колегією суддів встановлено наступне.
Як зазначено Верховним судом в ухвалі від 04 листопада 2019 року у справі                   № 9901/264/19 виїзд адвоката до суду не може бути віднесено до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що заява Позивача підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на корить ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 200,00 грн.
Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 241, 242, 243, 252, 311, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 200,00 (двісті) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький

                                                                                                      О.М. Оксененко