Ухвала
Іменем України
4 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 937/8966/20
провадження № 51- 4533 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 14 червня 2021 року, якою відмовлено у поновленні строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2021 року та повернуто апеляційну скаргу,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 20 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4  залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків –п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
На виконання вказаної ухвали у визначений строк   ОСОБА_5 звернувся до касаційного суду з скаргою, в якій порушує питання про перегляд ухвали Запорізького апеляційного суду від 14 червня 2021 року, просить скасувати судове рішення та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. 
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі від 11 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 42020000000000655 від 02 квітня 2020 року. 
Запорізький апеляційний суд ухвалою від 14 червня 2021 року, враховуючи положення п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, повернув подану апеляційну скаргу у зв`язку із закінченням строку апеляційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.
ОСОБА_4 , не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, звернувся із касаційною скаргою, у якій посилається на те, що подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу слідчого судді разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку,  яке мотивував тим, що лише 18 квітня 2021 року за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень він ознайомився з текстом ухвали слідчого судді від 07 квітня 2021 року, тому останнім днем подачі скарги вважав саме 23 квітня 2021 року, а не 12 квітня 2021 року, як зазначив суд апеляційної інстанції в своїй ухвалі від 14 червня 2021 року, що стосується ухвали з неповним текстом. Вважає, що саме вказаний ним день ознайомлення (18 квітня 2021 року) з судовим рішенням є поважною причиною пропуску апеляційного строку. Просить у скарзі скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. 
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. 
Відповідно до ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення.  
У силу п. 4 ч.3 ст.399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення 
Як вбачається з рішення суду апеляційної інстанції, розглядаючи клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції врахував практику Європейського суду з прав людини, положення статей 113, 117 КПК та зазначив  в ухвалі від 14 червня 2021 року про те, що ухвала слідчого судді була постановлена та проголошена 07 квітня 2021 року за участю ОСОБА_4 , тобто за загальним правилом, передбаченим п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК останнім днем звернення із апеляційною скаргою до суду є 12 квітня 2021 року (а.п. 58-61). Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_4 було отримано 12 квітня 2021 року (а.п. 63).
Суд також вказав, що апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_4 було направлено до Запорізького апеляційного суду поштою 22 квітня 2021 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження (а.п. 70), при цьому  жодних поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, які б об`єктивно перешкодили йому своєчасно подати апеляційну скаргу, у клопотанні апелянтом не було зазначено.
Врахувавши наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у заявника поважних причин для несвоєчасної реалізації свого процесуального права, передбаченого ч. 2 ст. 395 КПК, щодо апеляційного оскарження ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 квітня 2021 року в строки, передбачені кримінальним процесуальним законом. 
При цьому суд також зазначив, що, враховуючи, що останній день подання апеляційної скарги є 12 квітня 2021 року, скаргу ОСОБА_4 було подано 22 квітня 2021 року з пропуском цього строку, навіть якщо цей строк відраховувати з дати отримання ним копії ухвали слідчого судді, тому суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення та дійшов висновку про повернення апеляційної скарги. 
Суд погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з наступних підстав.
Відповідно до практики Європейського суду здійснені поза межами встановленого законом процесуального строку провадження у справі чи поза межами встановленого строку застосування певних процесуальних актів дії, у тому числі суду, визнаються незаконними, а отримані при цьому результати таких дій – юридично нікчемними.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Як вбачається із наданої до касаційної скарги копії ухвали слідчого судді від 7 квітня 2021 року, в ухвалі роз`яснено строк її оскарження.
За змістом ухвали суду апеляційної інстанції у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4  не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не зазначив, що перешкодило йому подати апеляційну скаргу у строк, визначений законом. 
Водночас ОСОБА_4  не зазначив поважних причин пропуску строку і у касаційній скарзі.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 14 червня 2021 року, якою відмовлено у поновленні строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2021 року та повернуто апеляційну скаргу, відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :
 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                            ОСОБА_3