УХВАЛА

11 жовтня 2021 року  
Київ
справа №440/500/21
адміністративне провадження №К/9901/32683/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Губської О.А., Калашнікової О.В., 
перевіривши касаційну скаргу Полтавської обласної прокуратури на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі №440/500/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Полтавської обласної прокуратури, Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур, гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
в с т а н о в и в :
01 вересня 2021 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2021 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з відсутністю підтвердження про сплату судового збору, що є перешкодою у відкритті касаційного провадження.
В межах визначеного строку на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 вересня 2021 року скаржником надіслано на адресу суду заяву про усунення недоліків та квитанцію про сплату судового збору. 
Перевивши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Вказане клопотання обґрунтовано тим, що копію постанови суду апеляційної інстанції Полтавською обласною прокуратурою отримано лише 19 серпня 2021 року, що підтверджується вхідним номером системи електронного документообігу та трек- номером на конверті Укрпошти. 
Дослідивши подане клопотання, Верховний Суд вважає за можливе поновити Полтавській обласній прокуратурі строк на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі №440/500/21.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 № 460-IX, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження. 
Скаржник указує підставу касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України зазначаючи, що при винесенні рішення судом апеляційної інстанції не врахований висновок Верховного Суду викладений у постанові від 26 листопада 2020 року у справі №200/13482/19-а, де в пункті 57 вказано, що саме неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію в силу вимог пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ є підставою для звільнення з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», що є таким самим юридичний фактом як і рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації.
Крім того, заявник касаційної скарги зазначає підставу касаційного оскарження пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 7 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ щодо визначеного цим Законом імперативу про можливість переведення прокурорів до Офісу Генерального прокурора лише у разі успішного проходження атестації; пункту 9, на підставі якого затверджено Порядок №221 та визначено, що атестація прокурорів проводиться згідно з цим порядком; пункту 16 щодо повноважень кадрових комісій при неуспішному проходженні атестації; пункту 17 щодо дискреції кадрових комісій на прийняття рішення за результатами проходження прокурорами атестації, а також щодо застосування підпункту 2 пункту 19 Закону №113-ІХ, як визначеної цим Законом підстави для звільнення прокурорів відповідно до пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».
Враховуючи викладене, Верховний Суд приходить до висновку, що обґрунтування скаржником наявності підстав для касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 331, 334, КАС України,
у х в а л и в :
1. Визнати поважними причини пропуску Полтавською обласною прокуратурою строку на касаційне оскарження.
2. Поновити Полтавській обласній прокуратурі строк на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі №440/500/21.
3.Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Полтавської обласної прокуратури на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі №440/500/21.
4.Витребувати з Полтавського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 440/500/21.
5. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
6. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду