ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" листопада 2021 р.                                                       Справа №914/222/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді:                                                            Марка Р.І.,
Суддів:                                                                                Галушко Н.А.,
          Скрипчук О.С.,
при секретарі судового засідання                                         Гунька О.П.,
розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро Радехів” б/н від 27.09.2021 (вх. № 01-05/3302/21)
на рішення Господарського суду Львівської області від 31.08.2021, повний текст рішення складено 06.09.2021 
у справі № 914/222/21 (суддя О.Д. Запотічняк)
за позовом: Заступника керівника Львівської обласної прокуратури
в інтересах держави в особі позивача: Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, смт. Лопатин, Львівська область,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро Радехів”, с. Кустин, Радехівський район, Львівська область
про розірвання Договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку, 
за участі представників сторін:
від прокурора: Винницька Л.М.;
від позивача: не з`явився,
від відповідача:Крупей М.С.
ВСТАНОВИВ:
          У січні 2021 року Львівська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі позивача: Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів» про розірвання Договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку.
Позовні вимоги прокуратури обгрунтовані істотним порушенням договору оренди, а саме, несплатою орендної плати  за період з жовтня 2019 по листопад 2020. 

Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.08.2021 у справі №914/222/21 позовні вимоги задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки від 15.01.2015 б/н укладений між Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області та ТОВ «Агро-Радехів». Зобов`язано ТОВ «Агро-Радехів» повернути на користь держави в особі Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області земельну ділянку площею 54,6141га кадастровий № 4623982200:05:000:0131, яка розташована за межами населених пунктів на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області. Стягнуто з ТОВ  «Агро-Радехів» на користь Львівської обласної прокуратури 4540 грн судового збору.

Рішення мотивоване ст. 11, 1, 509, 510, 527, 612, 614, 626, 629, 651, 782 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) , ст. 173,  180, 193, 286, 291 Господарського кодексу України (далі – ГК України), ст. 93, 96, 125, 141 Земельного кодексу (далі – ЗК України), ст. 13, 17, 24, 31, 34 Закону України «Про оренду землі» (далі – ЗУ «Про оренду землі»). Наявність  повноважень у прокуратури для звернення до суду з позовом в інтересах Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області встановлена судом першої інстанції на підставі ст. 131 Конституції України, ст. 1,23 Закону України «Про прокуратуру» (далі – ЗУ «Про прокуратуру»).
Суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати у встановлені договором та порядку і строки. Систематичну несплату орендної плати, суд першої інстанції визнав підставою для розірвання, укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки б/н від 15.01.2015 та зобов`язав відповідача повернути позивачу земельну ділянку площею 54,6141га кадастровий №4623982200:05:000:0131, яка розташована за межами населених пунктів на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ «Агро Радехів» оскаржило таке в апеляційному порядку.  
Апеляційна скарга мотивована тим, що договір оренди земельної ділянки може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін  договору у разі істотного його порушення іншою стороною, що, на думку скаржника не відповідає обставинам даної справи. Скаржник зазначає, що з позовом до суду звернувся прокурор в інтересах сторони договору (Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області), а не сама сторона договору, що на його думку свідчить про відсутність підстав для задоволення позову. Скаржник заперечує можливість прокурора бути альтернативним суб`єктом звернення до суду  і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави та вважає, що прокурором  не дотримано критерію розумності строків, визначених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»,  для кваліфікації невжиття  заходів щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, як бездіяльність   позивача .
Також, на думку скаржника, позивачем не доведено, що відповідач здійснював діяльність на орендованому майні з моменту запровадження карантину в державі. Відповідач звертає увагу на п. 52-4 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, відповідно до якого не нараховується та не сплачується за період з 01 березня по 31 квітня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.   
В апеляційній скарзі ТОВ «Агро Радехів»  просить залишити без розгляду позов керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області  до ТОВ «Агро Радехів» про розірвання договору оренди б/н від 05.11.2015 та повернення земельної ділянки кадастровий № 4623982200:05:000:0131 площею 54, 6141 га, що знаходиться за межами населених пунктів на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області.            

У відзиві на апеляційну скаргу Львівська обласна прокуратура № 15/1-1713вих-21 від 21.10.2021 зазначає, що  згідно умов договору оренди земельної ділянки б/н від 05.11.2015, а саме п. 4.4, 4.6 та п. 287 ст. 287 Податкового кодексу України, орендна плата вноситься орендарем щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного місяця) . Орендар не звільняється від сплати орендної плати в разі тимчасового невикористання земельної ділянки, а також у випадку, зазначеному в п. 9.4.3. Договору (протягом 1 року з дня державної реєстрації права оренди в установленому законодавством  порядку приступити до користування орендованої земельної ділянки відповідно до умов договору). 
Прокурор зазначає, що оскільки матеріалами справи підтверджується систематична несплата орендарем орендної плати за користування земельною ділянкою з жовтня 2019 по грудень 2020 року, що є істотним порушенням договору оренди земельної ділянки, в силу положень ст. 24, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 651 ЦК України та п. 9.4.6, 12.3 Договору, заявлені позовні вимоги про розірвання договору оренди підлягають до задоволення. 
Щодо звільнення від орендної плати за період з 01.03.2021 по 31.03.2021, з підстав  введення карантину у державі, прокурор зазначає, що норма п. 52-4 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо плати за землю  не поширюється  на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори оренди майна, яке належить територіальній громаді. Наказ  відповідача  від 11.03.2020 про переведення працівників  на дистанційну роботу, вважає прокурор, не підтверджує того, що земельна ділянка не використовувалась орендарем для товарного сільськогосподарського виробництва.  Крім того, прокурор звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази звернення орендаря з заявою про зменшення   орендної плати, що є умовою для такого звільнення..    
Можливість представництва інтересів Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області прокуратурою обгрунтована тим, що радою не вжито заходів до захисту інтересів громади щодо права володіння земельною ділянкою, ні як стороною договору, ні шляхом реалізації наданих законом повноважень як органом  місцевого самоврядування. Дотримавшись порядку, передбаченого ст. 23 Закону України  «Про прокуратуру», щодо повідомлення прокуратурою Лопатинську селищну раду Радехівського району про намір звернутися  до суду з позовом в інтересах держави, прокуратура підтвердила наявність таких підстав для звернення з позовом.
У відзиві на апеляційну скаргу Лопатинська селищна рада Радехівського району Львівської області зазначила, що вважає рішення суду законним та обгрунтованим оскільки неналежне виконання орендарем договору оренди земельної ділянки є підставою для його розірвання. Сільська рада заперечує також твердження апелянта про припинення підприємницької діяльності ТОВ «Агро-Радехів» на період карантину, так як переведення працівників підприємства на дистанційну роботу не свідчить про припинення підприємницької діяльності товариства. Позивач наголошує на тому, що доказів які би свідчили про невикористання орендованої земельної ділянки у матеріалах справи відсутні, відтак позов задоволено  обгрунтовано. 

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 в складі колегії суддів: головуючого судді Марка Р.І., суддів Галушко Н.А., Скрипчук О.С., розгляд справи призначено на 08.11.2021. 
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Марка Р.І., розгляд вищезазначеної справи 08.11.2021 р. не відбувся.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 розгляд даної справи призначено на 22.11.2021.

У судовому засіданні 22.11.2021 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги ТОВ «Агро-Радехів»  та надав усні пояснення, просив задоволити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване судове рішення та залишити без розгляду позовну заяву прокуратури.
Прокурор доводи апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив залишити без змін оскаржуване судове рішення та без задоволення апеляційну скаргу.
Позивач не забезпечив участі уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційним господарським судом   встановлено наступне.

05.11.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та ТОВ «Агро-Радехів» укладено Договір оренди землі, відповідно до п.1.1. якого орендодавець, на підставі протоколу земельних торгів від 05.11.2015 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області.
Пунктом 2.1. договору визначено, що  в оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 54,6141 га, у тому числі: 54,6141 га ріллі.
Кадастровий номер земельної ділянки: 4623982200:05:000:0131; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ): А.01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.п.2.2.-2.4. Договору).
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 29.07.2015 становить 1 362 625,00 грн з урахуванням коефіцієнту індексації (п.2.6. Договору).
Пунктом 3.1. договору визначено, що договір укладено на строк 14 років.
Відповідно до п.4.2. Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами.

Пункт 4.4. встановлено, що орендна плата вноситься орендарем щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Пунктом 4.6. договору визначено, що орендар не звільняється від сплати орендної плати в разі тимчасового невикористання земельної ділянки, а також у випадку, зазначеному в п. 9.4.3. договору.
Відповідно до п.5.1. договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 54,6141 га, у тому числі: 54,6141 га рілля. Угіддя рілля.
Відповідно до пп. 3 п.9.1.1. договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати.
Згідно п.9.4.3., 9.4.6., 9.4.11. договору орендар зобов`язаний протягом одного року з дня державної реєстрації права оренди в установленому законодавством порядку приступити до користування орендованої земельної ділянки відповідно до умов договору; своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату; після закінчення строку договору повернути земельну ділянку орендодавцю належному стані в порядку, встановленому договором.
Пунктом 12.3 визначено, що дія договору припиняється, шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором.

Актом прийому-передачі земельної ділянки до договору від 05.11.2015  Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області передано, а ТОВ «Агро-Радехів» прийнято у строкове платне користування земельну ділянку за Договором.

Право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту його державної реєстрації відповідно до закону (п.3.2. договору). Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до закону (п.15.1. договору).
01.09.2015 за відповідачем зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 54,6141 га; кадастровий номер 4623982200:05:000:0131; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ): А.01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (номер запису: 13782331), Орендодавець: Лопатинська селищна рада Радехівського району Львівської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.01.2021р. №240898896.

Актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність від 18.06.2019 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області передало, а Лопатинська селищна рада Радехівського району Львівської області прийнла земельну ділянку площею 54,6141 га; кадастровий номер 4623982200:05:000:0131; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ): А.01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. 179 акту).
12.12.2019 зареєстровано право комунальної власності на вказану земельну ділянку за Лопатинською селищною радою та одночасно внесено запис про припинення права державної власності в собі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. (номер запису про право власності: 34684095).

З матеріалів даної справи вбачається, що  листом від 08.10.2020р. вих. №15/1-88вих-20 (а. с. 29, т. 1) Львівська обласна прокуратура звернулася до Головного управління ДПС у Львівській області з проханням надати інформацію щодо суб`єктів, якими систематично (три і більше місяці поспіль) протягом 2018-2020 допускалась несплата орендної плати за землю із зазначенням відомостей про орендаря, орендодавця, реквізитів договору, місцязнаходження земельної ділянки, її кадастрового номера, періоду виникнення боргу, суми заборгованості та даних про вжиті заходи по стягненню боргу.

Листом № 88834/9/13-01-04-04-12 від 11.11.2020 Головне управління ДПС (у Львівській області у відповідь на лист від 08.10.2020р. вих. №15/1-88вих-20) надало інформацію по суб`єктах господарювання, якими систематично (протягом 3 і більше місяців поспіль) допускалась несплата орендної плати за землю, серед яких зазначено також інформацію щодо відповідача (а. с. 34, 35 т. 1).

Листом № 15/1-346вих-20 від 02.12.2020 (а. с. 64, т. 1) Львівська обласна прокуратура звернулася до Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області з запитом про стан виконання орендарем між іншим умов договору  б/н від 05.11.2021 щодо повноти та своєчасності сплати орендної плати за землю перед місцевим бюджетом та період, впродовж якого утворилась заборгованість по сплаті орендних платежів. Даним листом прокуратура також запитувала інформацію про вижиті заходи щодо стягнення боргу з орендної плати за землю, розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Листом від 10.11.2020 вих. №935 (у відповідь на лист № 15/1-346вих-20 від 02.12.2020) Лопатинська селищна рада Радехівського району Львівської області повідомила прокуратуру про існування заборгованості відповідача за користування земельною ділянкою кадастровий №4623982200:05:000:0131 за договором від 15.11.2015:
за період з жовтня по грудень 2019 в розмірі 25590, 27 грн;
за період з січня 2020 по листопад 2020 в розмірі 93830, 99 грн  (а. с. 67, т. 1). 

Листом від 03.12.2020 вих. №15/1-361вих-20 прокурор звернувся до Головного управління ДПС у Львівській області з проханням надати копії декларацій з плати за землю, які подані, в тому числі відповідачем, за 2019-2020 та облікових (інтегрованих) карток з плати за землю за вказаний період (а. с. 30, т. 1).

Листом № 9825/9/13-01-04-04-12 від 17.12.2020 Головне управління ДПС у Львівській області у відповідь на лист вих. №15/1-361вих-20 від 03.12.2020 надало прокуратурі інформацію про наявність заборгованості ТОВ «Агро-Радехів» по орендній платі за землю (а. с. 36-52, т. 1).

Листом від 24.12.2020 вих. №15/1-481вих20 прокурор звернувся до Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області з запитом в порядку ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» щодо вжитих заходів про стягнення боргу з орендної плати за землю, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, а в разі невжиття відповідних заходів для захисту інтересів держави у розумний строк – повідомити прокуратуру про їх причини (а. с. 65-66, т. 1).

          Листом Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області № 21 від 11.01.2021 (у відповідь на лист прокуратури № 15/1-481вих-20 від 24.12.2020) позивач надав прокуратурі розрахунок заборгованості ТОВ «Агро Радехів» перед Лопатинською селищною радою по орендній платі за користування земельною ділянкою станом на 01.01.2021. Також даним листом селищна рада повідомила прокуратуру, що заходів щодо розірвання договору оренди з відповідачем нею не проводилось (а. с. 68, т. 1).
          
Листом від 04.01.2021 вих. №15/1-2вих-21 прокурор звертався до Головного управління ДПС у Львівській області з проханням надати копії облікових (інтегрованих) карток з плати за землю (а. с. 32, т. 1).
Листом № 146/5/13-01-04-02 від 14.01.2021 Головне управління ДПС у Львівській області (у відповідь на лист прокуратури № №15/1-2вих-21 від 04.01.2021) надало інформацію  про заборгованість ТОВ «Агро-Радехів» по оплаті за оренду землі та надало податкові декларації з плати за землю по ТОВ «Агро-Радехів» (а. с. 53-63, т. 1).

          Листом № 15/1-24вих-21 від 14.01.2021 Львівська обласна прокуратура повідомила Лопатинську селищну раду Радехівського району Львівської області про підготовлену позовну заяву до Господарського суду Львівської області в інтересах держави  в особі Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області до ТОВ «Агро-Радехів» про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки площею 54, 6141 га з кадастровим номером 4623982200:05:000:0131 (а. с.  72, т. 1). 

Дослідивши обставини справи, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.131 Конституції України на прокуратуру покладається, зокрема, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.
Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Статтею 23 ЗУ «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч. 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1-3 ч. 4). 
          Таким чином,з аналізу  ч. ч. 3-5 ст. 53 ГПК України та ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вбачається, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:  -  якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;  - у разі відсутності такого органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу, який має відповідні повноваження щодо вчинення дій, направлених на захист прав та охоронюваних законом інтересів, про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. 
Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
З наведеного вбачається, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, до завершення розгляду якої і зупинялося провадження у цій справі, про що зазначено в оскаржуваному судовому рішенні Господарського суду Львівської  області.

Як встановлено вище, що підтверджується наявними матеріалами у справі, перед зверненням до суду з позовом в інтересах Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області Львівська обласна прокуратура направляла на адресу позивача ряд листів (лист № 15/1-346вих-20 від 02.12.2020 (а. с. 64, т. 1), лист від 24.12.2020 вих. №15/1-481вих20 (а. с. 65-66, т. 1),  якими у позивача витребовувалась  необхідна для звернення з позовом до суду інформація; запитувалась інформація про вжиті заходи щодо наявних порушень по систематичній несплаті орендної плати орендарем та попереджалось позивача про намір прокуратури звернутися до суду з позовом. 
На вказані вище листи Лопатинською селищною радою надані відповіді (лист від 10.11.2020 вих. №935,  лист від 11.01.2021 № 21), що свідчить про те, що позивач був повідомлений про наявність порушень з боку орендаря, не вживаючи при цьому заходів щодо їх усунення. 
Таким чином, листом № 15/1-24вих-21 від 14.01.2021 (а. с.  72, т. 1) прокуратура повідомила позивача про підготовлену позовну заяву (а. с.  72, т. 1). 
Після зазначених вище обставин, 19.01.2021 Львівська обласна прокуратура звернулася до Господарського суду Львівської області в інтересах держави  в особі Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області до ТОВ «Агро-Радехів» про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки площею 54, 6141 га з кадастровим номером 4623982200:05:000:0131.

З наведеного вбачається, що  прокурором дотримано порядку, визначеного ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо повідомлення органу в інтересах якого має намір прокуратура звернутися до суду про захист його інтересів, перед самим зверненням до суду. Оскільки Лопатинською селищною радою, після належного  повідомлення про наявність порушень,  самостійно не вжито жодних заходів з метою їх усунення, прокурор підставно звернувся з даним позовом до Господарського суду Львівської області. Твердження апелянта про недотримання критерію розумності строків звернення з позовом до суду, не є обгрунтованими, так як Львівською обласною прокуратурою надсилалось на адресу позивача ряд листів, в яких йшлося про наявність порушень і необхідність вжиття заходів для їх усунення, що свідчить про обізнаність позивача щодо наміру прокуратури звернутися до суду з позовом.

Щодо вимоги Львівської обласної прокуратури про розірвання договору оренди земельної ділянки від 05.11.2015, судова колегія зазначає наступне. 
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Частиною 1 статті 93 та статтею 125 Земельного Кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. 
Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2015р. між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та ТОВ «Агро-Радехів» укладено Договір оренди землі, відповідно до п.1.1., 2.1-2.4 якого орендодавець, на підставі протоколу земельних торгів від 05.11.2015 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва  загальною площею 54,6141 га, у тому числі: 54,6141 га ріллі; кадастровий номер земельної ділянки: 4623982200:05:000:0131; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ): А.01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Згідно ч.1 ст. 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до п. в ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.
Приписами п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до п.4.2. Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами.
Пункт 4.4. встановлено, що орендна плата вноситься орендарем щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати (п.п.1, 4 ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до пп. 3 п.9.1.1. договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати.
Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Приписами ч.1 ст.782 ЦК України встановлено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Матеріалами справи встановлено,  що відповідачем допущено несплату орендної плати за користування земельною ділянкою за договором впродовж п`ятнадцяти місяців підряд (з жовтня 2019р. по грудень 2020р.), внаслідок чого, згідно з доданою до листа позивача від 11.01.2021р. вих. №21 інформацією станом на 11.01.2021р. утворився борг в розмірі 127 951,35 грн. 
З наведеного вбачається, що позивач значною мірою позбавляється того, на що розраховував при укладенні договору оренди земельної ділянки б/н від 15.11.2015 внаслідок чого такому завдається відповідачем значна матеріальна шкода.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17.

Крім того, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК та ст. 173 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06.03.2019 у справі №  183/262/17.

Пунктом 12.3 визначено, що дія договору припиняється, шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором.
Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу (ч. 3 ст. 291 ГК України).
Відповідно до  ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Оскільки відповідач впродовж більше року (з жовтня 2019 по грудень 2020) не виконував обов`язку з внесення позивачеві орендної плати у порядку і розмірі, встановленому договором оренди, таке порушення є істотним і відповідно до умов пункту 12.3 договору оренди є підставою для дострокового розірвання договору. Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позову в частині розірвання договору оренди землі від 05.11.2015.  
Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 903/242/20.

Згідно ч.1 ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Таким чином, оскільки судовою колегією встановлено наявність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки б/н від 05.11.2015, колегія суддів вважає правомірним також висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог прокуратури щодо повернення на користь держави в особі Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області земельної ділянки площею 54,6141га кадастровий № 4623982200:05:000:0131, яка розташована за межами населених пунктів на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області. 

Відповідач в апеляційній скарзі звертає увагу на п. 52-4 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, відповідно до якого не нараховується та не сплачується за період з 01 березня по 31 квітня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.   
З цього приводу судова колегія Західного апеляційного господарського суду зазначає наступне, предметом даного спору не є стягнення орендної плати за договором оренди, а розірвання договору оренди землі. Таким чином,  навіть при наявності підстав для звільнення орендаря  від оплати оренди  за період з 01.03.2020 по 31.03.2021 (згідно змін внесених Законом № 540-IX від 30.03.2020), то таке звільнення не вливає на факт несплати орендної плати відповідачем ще до моменту запровадження карантину.
Окрім цього, твердження апелянта про переведення працівників підприємства на дистанційну роботу відповідно до наказу директора ТОВ «Радехів Агро» від 11.03.2020, що, на думку відповідача свідчить про нездійснення підприємницької діяльності з цієї дати, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими. Вірними є висновки суду першої інстанції, що наявність такого наказу свідчить лише про факт переведення працівників на дистанційну роботу, а не про нездійснення товариством підприємцицької діяльності. Даний наказ не містить відомостей про неможливість виконання працівниками трудових функцій та покладених на них функціональних обов`язків. Також наказ підприємства від 11.03.2020 не може підтверджувати факт невикористання орендованої за договором земельної ділянки та відсутність обов`язку сплати орендної плати за користування нею.

Також, як вірно встановлено місцевим судом, заборгованість за договором оренди землі від 05.11.2015 виникла у орендаря ще у жовтні 2019, тобто до введення карантинних заходів у державі. Таким чином, в силу ст. 782 ЦК України несплата орендної плати за користування земельною ділянкою за договором за період з жовтня 2019 по грудень 2020 включно може бути самостійною підставою для розірвання договору оренди.

Щодо доводів відповідача про неможливість здійснити сплату орендної плати за договором з підстав запровадження карантинних заходів, спрямованих на запобігання поширенню коронавірусної інфекції, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що такі обставини не впливають на правовідносини між сторонами, оскільки пунктом 4.6. договору сторони передбачили, що орендар не звільняється від сплати орендної плати в разі тимчасового невикористання земельної ділянки, а також у випадку, зазначеному в п. 9.4.3. договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами ч. 3   ст. 13 ГПК України   кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до   ст. 276 ГПК України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з   додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржниками не доведено наявності підстав, визначених   ст.277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.
Отже, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційні скарги   без задоволення.
Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, на підставі   ст. 129 ГПК України   покладається на скаржника.
Керуючись ст. ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 281, 282    ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро Радехів” залишити без  задоволення.
2. Рішення  Господарського суду Львівської області від 31.08.2021 у справі № 914/222/21 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Марка Р.І., повний текст постанови складено та підписано 14.12.2021.

Головуючий суддя                                                             Марко Р.І.

Суддя                                                                                 Галушко Н.А.

Суддя                                                                       Скрипчук О.С.