КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 2-588/12                                      Головуючий у суді першої інстанції - Котлярова І.Ю.
Номер провадження № 22-ц/824/15630/2021                                    Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 грудня 2021року                                                                                          м. Київ
Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Яворського М.А. (суддя-доповідач),          Кашперської Т.Ц.,          Фінагеєва В.О.,
розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року у справі за позовом прокурора Вишгородського району в інтересах держави, уповноваженими органами якого є: Вишгородська районна державна адміністрація, Головне управління Держкомзему у Київській області до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з незаконного володіння на користь держави, -
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 30 жовтня 2012 року позовні вимоги прокурора Вишгородського району в інтересах держави, уповноваженими органами якої є: Вишгородська районна державна адміністрація, Головне управління Держкомзему у Київській області до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з незаконного володіння на користь держави - задоволено частково.
Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 05 вересня 2008 року ОСОБА_1 , серії ЯЖ № 680000 на земельну ділянку площею 1,9998 га. з кадастровим номером 3221886400:36:105:0162 та скасовано його державну реєстрацію.Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету судові витрати у розмірі 107,30 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення.
Так, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 жовтня 2012 року було повернуто заявнику.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апелянт вказує, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 жовтня 2012 року є саме заочним, оскільки ОСОБА_1 не була обізнана про наявність позову, повісток не отримувала, адже не проживала за місце реєстрації з кінця 2010 року, а відповідне судове рішення отримано відповідачем лише 12 серпня 2021 року.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув заяву про перегляд заочного рішення, не надав належної оцінки викладеним у ній доводам та доказам, а тому ухвала підлягає скасуванню.
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Постановляючи ухвалу про повернення заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 жовтня 2012 року було ухвалено за загальними правилами статті 259 ЦПК України. Вказано, що заочний розгляд, з урахуванням статті 280 ЦПК України, у даній справі не проводився, а тому подана заява про перегляд заочного рішення підлягає поверненню заявнику.
Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до положень статті 224 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення Вишгородським районним судом Київської області 30 жовтня 2012 року) передбачено умови проведення заочного розгляду справи. У  разі  неявки  в  судове  засідання  відповідача,  який належним  чином  повідомлений  і  від  якого не надійшло заяви про розгляд  справи  за  його  відсутності  або  якщо  повідомлені ним причини  неявки  визнані  неповажними,  суд  може  ухвалити заочне рішення  на  підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положень статті 225 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення Вишгородським районним судом Київської області 30 жовтня 2012 року) про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і   ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і  доповненнями,  встановленими цією главою.
Відповідно до положень статті 226 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення Вишгородським районним судом Київської області 30 жовтня 2012 року) за  формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам,  встановленим статтями 213 і 215 цього  Кодексу, і,  крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Системний аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку, що заочне рішення могло бути ухвалено, зокрема, за сукупності одночасно таких умов: належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання та  від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Разом з тим, відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року №12 вирішуючи питання про можливість апеляційного  оскарження  в загальному порядку рішення, яке визначене судом як заочне, судам необхідно враховувати, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є чинними та обов`язковими до виконання на всій території України, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в  іншому  порядку, визначеному процесуальним законом. Тому особи, які оскаржують  таке  рішення, мають враховувати,  що рішення, яке визначене судом як заочне,  повинне оскаржуватися  в  порядку,  встановленому  для  оскарження заочних рішень.
В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 26 квітня 2012 року про те, що вона не може бути присутньою в судовому засіданні, яке призначено на 03 травня 2012 року та просить розглядати справи без її участі, заперечує проти позовних вимог (а.с.35).
З резолютивної частини рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 жовтня 2012 року вбачається, що судом першої інстанції вказане судове рішення було визначено як заочне. Крім того, судом першої інстанції також було прописано порядок оскарження заочного рішення для відповідача по даній справі.
Враховуючи вказані обставини, а також положення Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року №12, апеляційний суд доходить висновку, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 жовтня 2012 року було ухвалено саме в заочному порядку, а суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про повернення поданої заяви  ОСОБА_1 про перегляд вказаного рішення заявнику.
Відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
 
Судді : 

 _______________                ________________                 ______________
  М.А.Яворський                  Т.Ц.Кашперська                     В.О.Фінагеєв