Постанова
Іменем України
 
09 листопада 2021 року
м. Київ
 
          справа № 183/7772/19
 
          провадження № 61-11455св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивачі:  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,
відповідачі: Перещепинська міська рада, ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Спіренкова Наталія Володимирівна, 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Ямковий Віктор Феофанович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2021 року у складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Перещепинської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Спіренкова Н. В., про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.
Короткий зміст ухвал суду першої інстанції
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2  залишено без руху, у зв`язку з порушенням вимог статей 175, 177 ЦПК України та позивачам було надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 визнано неподаною і повернуто позивачу.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в установлений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху строк недоліки заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не усунуто.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. 
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що матеріали справи не містять підтверджень щодо отримання позивачами ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 10 грудня 2019 року про залишення їх позовної заяви без руху. Конверт з ухвалою суду повернувся відправнику з позначкою «за закінченням терміну зберігання». 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У липні 2021 року ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Ямковий В. Ф., подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2021 року відкрито касаційне провадження.
У серпні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що до поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 у порушення вимог частини 3, 4 статті 356 ЦПК України, заявником не додано довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, і, як наслідок не підтверджено право підпису апеляційної скарги адвокатом Забарою А. В.
Вважає, що апеляційна скарга подана від імені адвоката Забари А. В. є такою, що оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, тому на підставі частини 5 статті 357 ЦПК України має бути повернута без прийняття її до розгляду.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У cерпні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Забара А. В., у якому він просив залишити оскаржувану постанову без змін, оскільки вона прийнята при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.
Крім того, ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Забара А. В., у відзиві заявив клопотання про стягнення з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн, понесених останнім 
у зв`язку із розглядом справи в суді касаційної інстанції. Докази понесення витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п'яти днів з дня ухвалення рішення судом касаційної інстанції. 
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Ямковий В. Ф., задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених 
у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 була залишена без руху, оскільки її подано з порушенням вимог частини 4 статті 177 ЦПК України (до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону) та надано строк 10 днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.
Конверт з ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року повернувся відправнику 
з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 10).
Оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , не отримували копію ухвали судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 10 грудня 2019 року, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Верховний Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 08 листопада 2018 року, 
у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе 
у провадженні.
Повернення поштового відправлення, яким позивачу направлено копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, з відміткою 
«за закінченням встановленого строку зберігання», не може свідчити про обізнаність позивача щодо її існування та як наслідок, наявності у нього можливості виконати таку ухвалу суду шляхом усунення недоліків позовної заяви, визначених у цій ухвалі у встановлений судом строк.
Такий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду 
у складі Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19).
Встановивши, що судом першої інстанції під час винесення ухвали про визнання неподаною та повернення позовної заяви було допущено порушення норм процесуального права, апеляційний суд, відповідно до наданих йому повноважень, зробив правильний висновок про скасування такого судового рішення із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду 
в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
За змістом статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, 
в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та 
з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру 
і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).
Статтею 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.
Тобто, за змістом наведених норм, у разі існування певних обмежень повноважень представника, інформація про це повинна міститись у виданій довіреності, ордері або угоді.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.
Ордер, який видано відповідно до статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.
На підтвердження повноважень адвоката Забари А. В., як представника позивача до апеляційної скарги додано: ордер на надання правничої (правової допомоги) серії АЕ № 1063955 від 18 травня 2021 року, виданий адвокатським бюро «Альони Забари» на підставі договору про надання правової допомоги від 06 травня 2021 року № 187; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 17 серпня 2018 року, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року № 98; витяг з договору про надання правової допомоги 
від 06 травня 2021 року № 186 (а.с. 22, 23, 24).
Відповідно до пункту 2.3 договору про надання правової допомоги 
від 06 травня 2021 року № 186 клієнт надає адвокату такі повноваження, зокрема й підписувати та подавати апеляційні скарги.
Ураховуючи зазначене, доводи касаційної скарги про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана із порушенням вимог частини 3, 4 
статті 356 ЦПК України, оскільки заявником не додано довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, і, як наслідок не підтверджено право підпису апеляційної скарги адвокатом Забарою А. В. не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржувана постанова апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат понесених на сплату судового збору, у зв`язку 
з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судового збору, сплаченого за перегляд справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Ямковий Віктор Феофанович, залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2021 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                І. А. Воробйова 

Р. А. Лідовець  

Ю. В. Черняк