Ухвала
22 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 642/1455/16-ц
провадження № 61-5082ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Тарасенко Дар`я Юріївна, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до 
ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок.
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. У рахунок погашення заборгованості за договором позики б/н від 24 квітня 2009 року у розмірі 525 100 грн, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 24 квітня 2009 року № 178, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме - житловий будинок з надвірними будівлями літ.   А-1, шл/бл, цегла, житловою площею 37,7 кв. м загальною площею 63,5 кв. м, з надвірними будівлями: сарай літ. Б, навіс літ. В, вбиральня літ. Г, огорожа № 1,2, льох літ. Д, які розташовані у АДРЕСА_1 , шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на нього.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями - літ. А-1, шл/бл, цегла, житловою площею 37,7 кв. м, загальною площею 63,5 кв. м, з надвірними будівлями: сарай літ. Б, навіс літ. В, вбиральня літ. Г, огорожа № 1,2, льох літ. Д, які розташовані у АДРЕСА_1 .
Припинено право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями літ. А-1, шл/бл, цегла, житловою площею 37,7 кв. м, загальною площею 63,5 кв. м, з надвірними будівлями: сарай літ. Б, навіс літ. В, вбиральня літ. Г, огорожа № 1,2, льох літ Д, які розташовані у АДРЕСА_1 , у зв`язку з переходом права власності до ОСОБА_2 , вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року відмовлено. 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року поновлено ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року заяву 
ОСОБА_1 про залучення до участі у справі правонаступника задоволено. Залучено ОСОБА_1 , як правонаступника померлої ОСОБА_2 до участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок.
Постановою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року скасовано, прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 відмовлено, вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення.
19 липня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Тарасенко Д. Ю., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2021 року указану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків скарги, а саме: наведення поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень та надання доказів на їх підтвердження, надання документу, що підтверджує сплату судового збору, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.
Ухвалу Верховного Суду від 29 липня 2021 року було направлено представнику ОСОБА_1 - адвокату Тарасенко Д. Ю. на указану в касаційній скарзі адресу.
На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги та зазначено, що у ОСОБА_1 відсутні докази щодо підтвердження підстав пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.  
Аналіз надісланих заявником матеріалів свідчить про неповне виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції. 
Так, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Тарасенко Д. Ю., касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження. Заявником було порушено питання поновлення строку з посиланням на те, що участі у розгляді справи у суді апеляційної інстанції він не брав, оскільки не був повідомлений про розгляд апеляційної скарги    ОСОБА_4 , оскаржувані  судові рішення не отримував, а про наявність постанови суду апеляційної інстанції від 08 лютого 2021 року дізнався його адвокат - Тарасенко Д. Ю., з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 18 лютого 2021 року. 
Мотивуючи ухвалу від 29 липня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху, Верховний Суд, серед іншого, вказав на необхідність надання заявником належних доказів в оригіналах чи належним чином завірених їх копій щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або наведення інших підстав з відповідними доказами.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України). 
За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Тобто відлік строку на касаційне оскарження процесуальний закон визначає таким чином: протягом тридцяти днів з дня його проголошення або протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
При цьому, відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Заявником не надано жодних доказів на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ураховуючи викладене вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що ухвала Верховного Суду від 29 липня 2021 року виконана заявником не в повному обсязі, що перешкоджає вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Тарасенко Дар`я Юріївна, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок повернути заявнику. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк