Справа № 309/3295/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        27 вересня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Мацунич М.В., Готра Т.Ю.,
з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 15 березня 2021 року у справі № 309/3295/20 (Головуючий: Лукянова О.В.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, мотивуючи тим, що позивач з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2017 року, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Останні чотири місяці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повністю припинили будь-які стосунки, однак і до фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач не цікавився добробутом дитини та не надавав коштів на утримання їхнього малолітнього сина. Позивач зазначає, що на даний час можливості працевлаштуватися не має, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому вони із сином опинились у вкрай важкому матеріальному становищі. Відповідач ОСОБА_1 є молодою, здоровою людиною, працює на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області, і згідно щорічної декларації про доходи та майновий стан відповідач володіє на праві приватної власності автомобілем KIA «SPORTAG», а сума його доходу у 2019 році становила - 165 453грн.. До того ж відповідач не має інших утриманців, окрім їхнього малолітнього сина, але відмовляється в добровільному порядку від сплати коштів на його утримання, не цікавиться його вихованням та добробутом, незважаючи на те, що його утримання потребує значних коштів.
Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку у розмірі по 1500 грн. щомісячно, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. та судові витрати.
Рішенням Хустського районного суду від 15 березня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 8 грудня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 , в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 840грн. 80коп..
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 3 500грн..
Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у якій просить рішення Хустського районного суду від 15 березня 2021 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1 500 грн. відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не досліджував питання участі позивачки в утриманні свого малолітнього сина, не встановлював скільки планує і скільки може щомісячно витрачати позивачка на утримання сина, що без з`ясування вищезазначених обставин унеможливлює об`єктивно вирішити даний спір. Суд стягнувши з відповідача аліменти на утримання їхнього малолітнього сина в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що виходячи з довідки про доходи від 25 січня 2021 року № 8 становить близько 4 600 грн. фактично поклав увесь тягар з утримання дитини на відповідача, тим самим звільнивши позивачку від обов`язку щодо утримання їхнього сина. Відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати свого малолітнього сина, однак розмір аліментів, які з нього стягуватимуться має бути розумним і погоджується сплачувати аліменти в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що становить близько 3 500 грн. щомісячно.
На адресу Закарпатського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Хустського районного суду залишити без змін. Розгляд даної справи просить проводити без її участі та без участі її представника.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12 серпня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хустського районного суду від 8 лютого 2021 року.
Від даного шлюбу народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем, що підтверджується рішенням Хустського районного суду від 8 лютого 2021 року та довідкою про склад сім`ї, виданою виконкомом Хустської міської ради № 12501 від 04.12.2020 року. 
Відповідач ОСОБА_1 працює оперуповноваженим ГУНП в Закарпатській області, де його середньомісячна заробітна плата згідно декларації за звітний період 2019 року становить - 23331 грн. 40коп. та має у власності легковий автомобіль «KIA SPORTAGE», 2005 року випуску.
Дані обставини сторонами не спростовується.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;  3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;  4) інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та застосовується, зокрема, для загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм (ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум»).
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на момент подачі позовної заяви прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено: з 1 січня - 1 921 гривень, з 1 липня - 2 013 гривень, з 1 грудня - 2 100 гривень.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року4, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки із тих підстав, що відповідач не проживає разом з дитиною, яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки.
Проте колегія суддів не погоджується із визначеним у рішенні суду розміром аліментів у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно.
Рішення суду першої інстанції про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача на дитину не може бути визнане достатньо обґрунтованим. Слід також зважати на необхідність за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету. У свою чергу, суд першої інстанції належним чином не мотивував свого рішення, яким визначив щомісячне стягнення з відповідача на утримання малолітньої доньки сторін такого відсотку доходу відповідача, що становить близько 4 600 грн. в місяць. А тому, колегія суддів, враховуючи рівень доходу відповідача, визначений законом прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, визнання відповідачем фінансової спроможності надавати допомогу дитині в розмірі ј частки його заробітку (доходу) в місяць, вважає, що в цій частині рішення суду слід змінити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 
Що стосується стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 слід зазначити наступне.
Відповідно до ст.84 СК України: дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу до досягнення дитиною трьох років, оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює оперуповноваженим ГУНП в Закарпатській області, його доведена середньомісячна заробітна плата дозволяє сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_2 ..
Колегія суддів враховує докази, надані ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про народження у нього дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте, висновок суду першої інстанції про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 , такі не спростовують.
За таких обставин рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розміпі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України слід змінити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 08 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст. ст. 84, 180-182, 184, СК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хустського районного суду від 15 березня 2021 року змінити та та резолютивну частину викласти у наступній редакції.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08 грудня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.
У решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено - 01 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді: