УХВАЛА

07 жовтня 2021 року 
Київ
справа №686/16578/16-а
адміністративне провадження №К/9901/32685/18
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В. у порядку підготовки до касаційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому, начальника Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому Мудрої Любові Антонівни, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 21.04.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.06.2017,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.09.2017 відкрито касаційне провадження у цій справі за вищевказаною касаційною скаргою.
В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.
За правилами підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно з приписами частини першої статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статті 341 цього Кодексу.
Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду в порядку, передбаченому статтею 340 Кодексу адміністративного судочинства України, з`ясовано, що відповідачем заявлене клопотання про розгляд справи у суді касаційної інстанції за його участю.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Частиною шостою цієї статті передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У даному ж випадку, предмет спору у цій справі пов`язаний з оскарженням дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення та виплати позивачці пенсійної виплати.
Отже, враховуючи предмет спору у даній справі, її суб`єктний склад, характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також з огляду на наведені положення процесуального закону, у задоволенні клопотання відповідача про розгляд цієї справи у суді касаційної інстанції з його повідомленням належить відмовити.
Окрім цього, відповідно до пункту 2 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи.
Відповідачем у поданому рим клопотанні порушується питання щодо зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.
В обґрунтування вимог такого клопотання заявником наводяться мотиви про те, що поворот виконання оскаржуваних судових рішень у даному конкретному випадку є неможливим, то це призведе до нецільового використання коштів Пенсійного фонду України.
Вирішуючи вищевказане клопотання, Верховний Суд виходить з такого.
Згідно із частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Верховний Суд також виходить з того, що для зупинення виконання або дії судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат; існуватимуть перешкоди для застосування або буде неможливим застосування передбаченого статтями 380 та 381 Кодексу адміністративного судочинства України механізму повороту виконання судового рішення.
Отже, для зупинення виконання або дії судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Сподівання і припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Це правило стосується, в тому числі й обставин, якими сторона обґрунтовує заяву про зупинення виконання (дії) судових рішень на стадії касаційного провадження.
Подане ж відповідачем клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень наведеним критеріям не відповідає, оскільки не містить належних, вагомих і достатніх обґрунтувань та доказів на їх підтвердження, які б зумовлювали можливість такого зупинення.
Більше того, згідно з наявними у матеріалах справи звітами про виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 21.04.2017, це судове рішення виконане у повному обсязі, тобто його примусове виконання станом на момент подання відповідачем вищезгаданого клопотання, фактично закінчено, у зв`язку з чим зупинення його виконання є неможливим.
Ураховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про зупинення виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 21.04.2017 до закінчення перегляду цього судового рішення у касаційному порядку.
За встановлених обставин, зважаючи на приписи вказаних правових норм Кодексу адміністративного судочинства України та у зв`язку із проведенням усіх необхідних дій з підготовки справи до касаційного розгляду, справа підлягає призначенню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Керуючись статтями 262, 263, 340, 344 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про розгляд справи у суді касаційної інстанції за його участю.
Відмовити у задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про зупинення виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 21.04.2017 до закінчення перегляду цього судового рішення у касаційному порядку.
Закінчити підготовку даної справи до касаційного розгляду.
Призначити касаційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 07.10.2021 в приміщенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 5.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           Н.В. Коваленко