ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9735/21 Справа № 199/13511/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2021 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), заінтересована особа: стягувач Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)
Скарга мотивована тим, що 22 січня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було постановлено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованість за кредитним договором № 009PIL1120580002 від 27 лютого 2012 року в розмірі 24 092 грн. 41 коп., а саме: заборгованість за сумою кредиту 17 289,90 грн.; заборгованість за відсотками 9189,66 грн.; штраф за кожен факт прострочення платежів - 1400,00 грн.; сума комісії за управління кредитом на строкову кредитну заборгованість 652,93 грн.; сума комісії за управління кредитом на прострочену кредитну заборгованість 38,67 грн. та судовий збір в розмірі 240 грн. 92 коп., а всього 24333 грн. 33 коп. Та це рішення набрало чинності 04 лютого 2014 року.
На виконання зазначеного рішення судом було видано 02 червня 2014 року виконавчий лист № 199/13511/13 (2/199/916/14).
На підставі виконавчого листа № 199/13511/13 (2/199/916/14) було відкрито 15 червня 2017 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській виконавче провадження ВП № 54138613, про що винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.
Згідно даної постанови зазначено, що рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2014 року по цивільній справі № 199/13511/13 вступило у законну силу 04 лютого 2014 року. Докази отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 в матеріалах виконавчого провадження відсутні, тому лише 10 липня 2020 року при ознайомленні з цими матеріалами представником ОСОБА_1 стало відомо про текст та підстави прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 червня 2017 року.
23 червня 2017 року державним виконавцем Кисильовим Б.В. була винесена постанова про повернення виконавчого документу на підставі заяви ПАТ «Промінвестбанк» вх. № 2276/13145 від 14 червня 2017 року, згідно якої наданий був оригінал виконавчого листа № 199/13511/13 2/199/916/14, виданого 02 червня 2014 року. Згідно даної постанови зазначено, що рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2014 року по цивільній справі № 199/13511/13 вступило у законну силу 04 лютого 2014 року.
Скаржник зазначає, що строк пред`явлення виконавчого листа № 199/13511/13 2/199/916/14, виданого 02 червня 2014 року, був до 04 лютого 2015 року включно. Втім, в матеріалах справи відсутні докази пред`явлення стягувачем до виконання виконавчого листа № 199/13511/13 (2/199/916/14) протягом 2014, 2015 років. Виконавчий лист раніше, до 2017 року, не пред`являвся стягувачем до виконання, тому переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не відбулося. Отже, виконавчий документ був пред`явлений лише 15 червня 2017 року, тобто через 3 роки та 4 місяці. Стягувач не звертався до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку та поважність причин пропуску цього строку стягувачем.
Відповідно, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 54138613 від 15 червня 2017 року є протиправною, так як виконавчий лист був пред`явлений після пропуску строку. 
Таким чином, державний виконавець Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській Кисильов Б.В. безпідставно, тобто незаконно, прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження 15 червня 2017 року, тому дана постанова підлягає скасуванню. З вказаних підстав заявник вважає, що і постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу також є незаконною та підлягає скасуванню. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження ВП № 541385613 відсутні докази надсилання божнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 червня 2017 року та постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 23 червня 2017 року. Тому ОСОБА_1 просив суд визнати бездіяльність державного виконавця щодо не надіслання постанов неправомірною.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що відсутні підстави для задоволення скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його скаргу в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
За правилами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Згідно частин 2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.
Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
Отже за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.
Так, судом встановлено, що 22 січня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська винесено заочне рішення у справі № 199/13511/13-ц за позовом ПАТ «Промінвестбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» заборгованість за кредитним договором № 009PIL1120580002 від 27 лютого 2012 року в розмірі 24092 грн. 41 коп., а саме: заборгованість за сумою кредиту - 17289,90 грн.; заборгованість за відсотками - 9189,66 грн.; штраф за кожен факт прострочення платежі - 1400,00 грн.; сума комісії за управління кредитом на строкову кредитну заборгованість - 652,93 грн.; сума комісії за управління кредитом на прострочену кредитну заборгованість - 38,67 грн. та судовий збір в розмірі 240 грн. 92 коп., а всього 24333 грн. 33 коп.
Рішення набуло законної сили 04 лютого 2014 року.
На підставі вказаного рішення суду 02 червня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист стягувачу.
Виконавчий лист було пред`явлено до виконання до примусового виконання 07 липня 2014 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 43840326, винесеною головним державним виконавцем АЕД ВДВС Дніпровського міського управління юстиції Лисяк С.В. 24 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження, що підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчого провадження.
Вдруге стягувач пред`явив до виконання виконавчий лист 12 серпня 2015 року, цією ж датою державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 48432406. 26 вересня 2016 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області у виконавчому провадженні № 48432406 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «Промінвестбанк» в сумі 24 333,33 грн. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.
Втретє 15 червня 2017 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та 23 червня 2017 року була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.
Відмовляючи у задоволенні скарги, районний суд обґрунтовано виходив з необгрунтованості скарги.
Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку,встановленим цим Законом.
У відповідності до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при виконанні рішень судів (інших органів) здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.
Обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.
Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов`язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.
Частина 1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У відповідності до положень ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами, (стаття 17 вказаного Закону).
Так, дійсно державним виконавцем не надано копії матеріалів виконавчого провадження, однак боржником вказані постанови отримані та долучені до даної скарги, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2021 року- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко