Постанова
Іменем України
 
25 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 465/2135/16
провадження № 61-3697св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 січня 2021 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Крайник Н. П., Цяцяка Р. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - 
ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
 
Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова позов задоволено. 
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 5 567 914,56 грн, з яких: 70 262,79 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 4 247 769,47 грн - сума дострокового кредиту, 1 241 810,92 грн - відсотки, 8 071,37 грн - підвищені відсотки. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер про що 15 листопада 2018 року складено відповідний актовий запис № 1049.
 
Короткий зміст ухвали апеляційної інстанцій 
 
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 січня 2021 року залучено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 
як правонаступників ОСОБА_1 , до участі у справі № 465/2135/16-ц.
 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявні підстави для залучення 
у справі правонаступників ОСОБА_1 , оскільки згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 22 листопада 2018 року № 3448, виданою Львівським комунальним підприємством «Затишне» (далі - 
ЛКП «Затишне»), підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною 
ОСОБА_2 та синами ОСОБА_3 ОСОБА_3 , що свідчить про те, що вони фактично прийняли спадщину, що не заперечується ОСОБА_2 . Крім того, 
у матеріалах спадкової справи відсутня заява про відмову від спадщини.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги
 
У березні 2021 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу 
у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд залишив поза увагою, 
що свідоцтво про право на спадщину не видавалось, оскільки коло спадкоємців не визначено, а тому у суду були відсутні підстави для залучення спадкоємців. Крім того суд апеляційної інстанції проводив судове засідання без участі 
ОСОБА_2 , яка не була повідомлена про розгляд справи.
 
Доводи інших учасників справи
 
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу 
до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 465/2135/16, витребувано її з Франківського районного суду м. Львова.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 15 листопада 2018 року складено відповідний актовий запис № 1049, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15 листопада 2018 року серія НОМЕР_1 .
 
З копії спадкової справи № 815/2018, заведеної 14 грудня 2018 року після смерті ОСОБА_1 , вбачається, що АТ «Універсал Банк» звернулося з претензією 
до спадкоємців ОСОБА_1 про погашення заборгованості за кредитним договором від 04 жовтня 2007 року № 004-2900/840-0262, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалося, оскільки коло спадкоємців не визначено.
 
Довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 22 листопада 2018 року № 3448, виданою ЛКП «Затишне», підтверджується, що ОСОБА_1 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та синами, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
 
У матеріалах спадкової справи № 815/2018, заведеної 14 грудня 2018 року після смерті ОСОБА_1 відсутня заява спадкоємців про відмову від спадщини.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства 
є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, а саме рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права 
чи порушення норм процесуального права.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора у зобов`язанні, а також у інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. 
 
За змістом вказаної статті у позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. 
 
Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. 
 
Таким чином, суд приходить до висновку, що процесуальне правонаступництво 
у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо шляхом залучення правонаступників померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження 
у справі. 
 
Пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією
із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. 
 
Разом з тим, спірні правовідносини щодо кредитних зобов`язань допускають правонаступництво. 
 
Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. 
 
Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається нормами статті 1281 ЦК України.
 
Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
 
Таким чином, обов`язок задовольнити вимогу повернути заборгованість, яка 
на думку банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу 
за кредитним договором згідно зі статтею 1219 ЦК України не є таким, 
що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов`язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини. 
 
Установивши, що ОСОБА_2 з синами ОСОБА_3 і ОСОБА_3 , 
у встановленому законодавством порядку прийняли спадщину, оскільки 
на момент смерті ОСОБА_1 були зареєстровані та постійно проживали 
із померлим ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залучення його правонаступників, оскільки обов`язок спадкодавця щодо повернення коштів на користь ПАТ «Універсал Банк» внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців.
 
Доводи касаційної скарги про те, що свідоцтво про право на спадщину 
не видавалось, оскільки коло спадкоємців не визначено, а тому у суду були відсутні підстави для залучення спадкоємців не заслуговують на увагу, оскільки згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах спадкової справи № 815/2018, заведеної 14 грудня 2018 року після смерті ОСОБА_1 відсутня заява спадкоємців про відмову від спадщини. 
 
Доводи касаційних скарг про те, що апеляційний суд розглянув справу 
за відсутності ОСОБА_2 , є безпідставними, оскільки ОСОБА_4 , яка діє 
в інтересах ОСОБА_2 , була особисто, належним чином повідомлена про день 
та час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, що вбачається із розписки про відкладення розгляду справи на 12 год. 00 хв. на 05 січня 2021 року 
(а. с. 234, т. 2).
 
Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, натомість наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанцій, щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального 
і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали апеляційного суду без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 січня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                        В. М. Коротун
 
                                                                                                                        М. Є. Червинська