П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/7430/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.   
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
06 жовтня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач в листопаді 2021 року звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду,  в якому просив:
-  визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.10.2020 про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 05.03.1991 по 05.04.1995 в Хмельницькій оптово-роздрібній базі Укроптмясомолторг та з 03.09.2004 року по 27.11.2008  в Хмельницькому ЗАТ фірма «Бакалія» і призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з моменту звернення за призначенням пенсії до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.10.2020 № 221650001403 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 05.03.1991 по 05.04.1995 та з 03.09.2004 по 27.11.2008 до пільгового стажу за Списком №2, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 30.09.2020.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача від 07.10.2020 №221650001403 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки на час звернення за призначенням пенсії позивачу виповнилось 57 років, його страховий стаж становив більше 37 років (за необхідних 30 років), в тому числі стаж за Списком №2 - більше 8 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Крім того, посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірних періодів у зв`язку із відсутністю уточнюючої довідки щодо особливого характеру роботи суд вважає безпідставними, оскільки те, що позивач працював в спірні періоди на роботах, передбачених Списком №2, підтверджується записами в його трудових книжках та довідками, виданими за місцем роботи.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 позивачем не надано уточнюючої довідки щодо особливого характеру роботи. Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів. Водночас позивачу відмовлено у видачі довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, за періоди роботи акумуляторщиком.
Крім того, трудові книжки позивача не містять даних про повний робочий день, про пільговий характер робіт, які відносяться до Списку № 2, не зазначено відомостей про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках тощо. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відмітки про спецстаж. 
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що судом першої інстанції вірно встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка і лише у разі її відсутності, або відсутності у ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.  
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2021 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 29.09.2021.
Згідно з п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач в період з 05.03.1991 по 05.04.1995 працював на посаді акумуляторщика 5 розряду Хмельницькій обласній оптово-торгівельній базі “Укроптмясомолторг”.
Відповідно до довідки Хмельницького ВАТ “Холод” від 09.09.2004 №64, позивач в період з 05.03.1991 (наказ №8-к від 06.03.1991) по 05.04.1995 (наказ №5-к від 05.04.1995) працював акумуляторщиком 5 розряду на Хмельницькій базі “Укроптмясомолторг”, яка з 16.03.1993 була перетворена в Хмельницьке торгово-роздрібне підприємство “Холод”, з 05.01.1996 реорганізована в Хмельницьке відкрите акціонерне товариство “Холод”.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач в період з 03.09.2004 по 27.11.2008 працював на посаді акумуляторщика у ЗАТ “Фірма Бакалія”.
Відповідно до довідки ПрАТ “Фірма Бакалія” від 16.12.2014 №71 позивач в період з 03.09.2004 (наказ №174 від 03.09.2004) по 27.11.2008 (наказ №657 від 27.11.2008) працював на посаді акумуляторщика.
За змістом листа  ПрАТ “Фірма Бакалія” від 07.06.2018 №1454 протягом 2004-2008 років атестація робочих місць  за ЗАТ “Фірма Бакалія” не проводилась. В зв`язку з цим неможливо видати довідку, уточнюючу характер роботи для підтвердження пільгового стажу.
Листом від 20.08.2019 №6, ПрАТ “Холод” повідомило, що не володіє інформацією щодо працівників, які перебували у трудових відносинах з Хмельницькою базою “Укрм`ясомолторгом”. Тому підтвердити або спростувати запитувану інформацію немає можливості.
30.09.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.10.2020 №221650001403 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно заяви від 30.09.2020 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 7 років 6 місяців відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також вказано, що тривалість страхового стажу - 37 років 3 місяці 2 дні, пільговий стаж – відсутній.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.11.2020 №2200-0301-8/48705 позивача повідомлено про прийняте рішення, яким відмовлено у призначенні пенсії. Зазначено, що довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, та витягів з наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці за інші періоди роботи, які б давали право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивачем не надано. Також відповідач зазначив, що ним було направлено запити про витребування довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, та витягів з наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці за періоди роботи акумуляторником: з 05.03.1991 по 05.04.1994 в ПрАТ “Холод” – лист від 21.09.2020 №2200-0220-8/41596; з 03.09.2004 по 27.11.2008 в ПрАТ “Фірма Бакалія” – лист від 21.10.2020 №2200-0220-8/46604. Вказано, що у разі надходження відповідних документів до 29.12.2020 право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 буде переглянуто та прийнято відповідне рішення.
Не погоджуючись з такою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон №1058-IV.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі по тексту - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку (пункт 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383).
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач в період з 05.03.1991 по 05.04.1995 працював на посаді акумуляторщика 5 розряду у Хмельницькій обласній оптово-торгівельній базі “Укроптмясомолторг”.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач в період з 03.09.2004 по 27.11.2008 працював на посаді акумуляторщика у ЗАТ “Фірма Бакалія”.
Вказані записи в трудових книжках не містять помилок, неточностей, підтирань чи виправлень.
При цьому професія “акумуляторщик” (акумуляторник) віднесена до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, Списку №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 162 від 11 березня 1994 року та Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 36 від 16 січня 2003 року.
Крім цього, згідно довідки Хмельницького ВАТ “Холод” від 09.09.2004 №64, позивач в період з 05.03.1991 (наказ №8-к від 06.03.1991) по 05.04.1995 (наказ №5-к від 05.04.1995 ) працював акумуляторщиком 5 розряду на Хмельницькій базі “Укроптмясомолторг”, яка з 16.03.1993 була перетворена в Хмельницьке торгово-роздрібне підприємство “Холод”, з 05.01.1996 реорганізована в Хмельницьке відкрите акціонерне товариство “Холод”.
Відповідно до довідки ПрАТ “Фірма Бакалія” від 16.12.2014 №71 позивач в період з 03.09.2004 (наказ №174 від 03.09.2004) по 27.11.2008 (наказ №657 від 27.11.2008) працював на посаді акумуляторщика.
Отже зазначеними документами підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення.
Колегія суддів звертає увагу, що відсутність у позивача уточнюючої довідки за наявності належно оформленої трудової книжки та поданих довідків, у даному випадку не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020  у справі №446/656/17, від 21.05.2020  у справі №550/927/17.
Разом з тим, посилання відповідача на відсутність атестації апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки 19.02.2020 Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі №520/15025/16-а, в якій зазначила, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі №21-183а13, від 25.11.2014 у справі №21-519а14, від 10.03.2015, від 17.03.2015 у справах №21-51а15 та №21-585а14, від 14.04.2015 року у справі №21-383а14, від 02.12.2015 у справі №21-1329а15, від 10.02.2016 у справі №21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі №21-6501а15 щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
У справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
А тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення відповідача від 07.10.2020  № 221650001403 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним, а тому слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачу періоди роботи з 05.03.1991 по 05.04.1995 та з 03.09.2004 по 27.11.2008 до пільгового стажу за Списком №2.
Стосовно доводів апелянта про те, що вимога про призначення пенсії не підлягає задоволенню, оскільки є втручанням в дискреційні повноваження, суд зазначає наступне.
На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов (що є у спірному випадку) відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Крім цього спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Слід зазначити, що якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача. Отже, застосування судом першої інстанції способу захисту як зобов`язання  призначити ОСОБА_1  пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 права неможливо вважати втручанням у дискреційні повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій  області.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.