Справа № 991/7191/21
Провадження № 11-сс/991/719/21
Суддя-доповідач: ОСОБА_1 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А

26 листопада 2021 року місто Київ                                         
       Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду  ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2  – адвоката  ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 листопада 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
       11 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_2 – адвоката ОСОБА_3 про зобов`язання уповноваженого прокурора протягом трьох днів з дати винесення судом рішення здійснити одну із процесуальних дій, що визначені ч. 2 ст. 283 КПК України, в частині підозри ОСОБА_2 від 15.01.2019 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) за № 42015000000000915 від 18.05.2015, виділеному з матеріалів кримінального провадження № 42014000000000359 від 07.05.2014.
       23 листопада 2021 року захисник підозрюваного  ОСОБА_2  – адвокат  ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.11.2021.
       У прохальній частині апеляційної скарги захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.11.2021, скасувати її та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
       Вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, виходячи з таких підстав.
       Передбачене положеннями КПК України право на оскарження судових рішень є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки. Згідно із ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. 
       У той же час право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»). 
       Крім того, при аналізі міжнародного права та практики ЄСПЛ з питань оскарження ухвал, які не підлягають оскарженню, ЄСПЛ у рішеннях від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» та від 29.10.2015 у справі «Устименко проти України» наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливостями і непереборними обставинами. 
       Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. 
       При цьому відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.
       Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України. 
       Частинами 1, 2 ст. 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
       Із поданої апеляційної скарги вбачається, що захисник підозрюваного ОСОБА_2 – адвокат ОСОБА_3 оскаржує ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні його клопотання в порядку ст. 114 КПК України про зобов`язання уповноваженого прокурора здійснити одну із процесуальних дій, що визначені ч. 2 ст. 283 КПК України. Однак згідно з ч. 1 та 2 ст. 309 КПК України, ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про зобов`язання уповноваженого прокурора здійснити одну із процесуальних дій, що визначені ч. 2 ст. 283 КПК України, не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
       Таким чином, ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.11.2021 згідно зі ст. 309 КПК України не підлягає апеляційному оскарженню під час досудового розслідування. Скарга на неї може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді відповідно до ст. ст. 314 – 316 КПК України. 
       Отже, наявні підстави для відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного  ОСОБА_2  – адвоката  ОСОБА_3  на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.11.2021.
       На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 309, 392, 399 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
       Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 – адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 листопада 2021 року.
       Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
       Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців.

Суддя                                                                          ОСОБА_1