ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 932/1797/20 (2-а/932/586/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою    Виконавчого комітету Дніпровської міської ради 
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року (суддя Кошля А.О., м. Дніпро) у справі № 932/1797/20 (2-а/932/586/20) 
за позовом ОСОБА_1    
до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради,    Виконавчого комітету Дніпровської міської ради             
про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

У лютому 2020 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, в якому просив скасувати постанову №04/265 від 05.02.2020 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2021 року позов задоволено.
Скасовано постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради №04/265 від 05.02.2020 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за порушення   ст. 152 КУпАП.
Провадження по адміністративній справі у відношенні    ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого   ст. 152 КУпАП   закрито.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Виконавчий комітет Дніпровської міської ради оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Скаржник зазначає, що винуватість позивача підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення від 04.02.2020 року №322 та іншими документами, що містяться в матеріалах адміністративної справи. Просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Позивач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 04.02.2020 року з 08.00 до 18.00 год. за адресою м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 77, проводились мирні збори, пікетування, сповіщення про які було складено головою профспілкового комітету первинної організації ПМГУ в АТ «Нікопольський завод феросплавів» Романенко В.І. та направлено 31.01.2020 голові міста Дніпро. Відповідно до даного сповіщення відповідальними особами за проведення вищезазначених мирних зібрань і пікетування визначено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 17)
За фактом не надання дозволу ВК ДМР на гранично допустимі рівні шумів, що утворюються стаціонарними джерелами шуму, складено протокол про адміністративне правопорушення №322 відносно ОСОБА_1 , на підставі якого 05.02.2020 року винесена постанова №04/265.
Підставою для накладення стягнення, зазначеного в постанові, є те, що 04.02.2020 року о 09:20 год. ОСОБА_1 , не надав дозволи ВК ДМР на гранично допустимі рівні шумів, що утворюються стаціонарними джерелами шуму, за адресою АДРЕСА_1 , чим порушив Правила благоустрою території міста Дніпра (п.13.5) та   ст. 152 КУпАП   , що тягне за собою накладення адміністративного стягнення   штрафу від 50 до100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850,00 грн. до 1700, 00 грн.). Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 04.02.2020 №322 та іншими документами.(а.с. 8)
Спірною постановою позивача визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1700,00 грн.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Колегія суддів вцілому погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до   ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення   (далі   КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до   ст. 152 КУпАП   порушення державних стандартів, норм і правил у сфері   благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти   неоподатковуваних мінімумів   доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Рішенням Дніпровської міської ради № 44/43 від 27.11.2013   року затверджено Правила благоустрою території міста Дніпра, які є регуляторним, локальним нормативно-правовим актом, що діє на території міста Дніпра та оприлюднений на сайті Дніпровської міської ради.
Згідно з п.п.13.5 Правил благоустрою, проведення салютів і феєрверків, використання піротехнічних засобів на захищених об`єктах та інших місцях громадського користування повинно здійснюватися з дотриманням Тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів, затверджених   наказом МВС України 23.12.2003 №1649.
При цьому, п.п. 13.7 (4) Правил благоустрою обумовлено, що вказані вимоги та обмеження щодо дотримання тиші не поширюється зокрема випадки на проведення зборів, мітингів, демонстрацій, походів, інших масових заходів, дозволених у встановленому порядку.
Крім того, наказ Міністерства внутрішніх справ України від 23.12.2003 року № 1649   «Про затвердження Тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів», втратив чинність згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.11.2017 року № 968.
Зі спірної постанови вбачається про притягнення позивача до відповідальності за порушення п. 13.5 Правил благоустрою території міста Дніпра та ст. 152 КУпАП за ненадання ним дозволів виконавчого комітету Дніпровської міської  ради на гранично допустимі рівні шумів, що утворюються стаціонарними джерелами шуму, за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 77. 
Проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем порушення п. 13.5 Правил благоустрою території міста Дніпра та ст. 152 КУпАП.
Згідно ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Відповідно до ч.1 ст. 77   КАС України кожна   сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього   Кодексу.
Частиною 2 ст. 77   КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого   ст.152 КУпАП та п. 13.5 Правил благоустрою території міста Дніпра, та про наявність підстав для задоволення позову.
Згідно зі ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу    Виконавчого комітету Дніпровської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року у справі № 932/1797/20 (2-а/932/586/20) залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 08.11.2021 року.
  
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко