Ухвала
 
4 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 674/1202/19
провадження № 51 - 1036 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 серпня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 березня 2021 року щодо неї, 
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120192240140000262,
встановив:
31 серпня 2021 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду                 касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам 
п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженій було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, 
в установлений строк касаційна скарга повертається особі,  яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду засуджена направила доповнення до касаційної скарги, проте приписів ст. 427 КПКне дотрималася та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунула.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Так, засуджена порушує питання про скасування вироку Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 серпня 2019 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 15 березня 2021 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Проте, доповнення до касаційної скарги містять лише формальні посилання на підстави для скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, при цьому у них не наведено доводів для скасування оскаржуваних судових рішень                     з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції на підставі, передбаченій               п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412, 415, 419 цього Кодексу.
Натомість, в обґрунтування своїх доводів стосовно незаконності оскаржуваних судових рішень засуджена знову посилається на неповноту судового розгляду, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно                            до ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої                            та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. Тому, відсутність у ній обґрунтування, з підстав передбачених у ст. 438 КПК, про що було наголошено засудженій в ухвалі Верховного Суду, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 серпня 2019 року                    та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 березня 2021 року щодо неї повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                  ОСОБА_3