ПОСТАНОВА 
Іменем України

13 жовтня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 383/792/21
провадження № 22-ц/4809/1631/21 

        Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О. Л.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», 
треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна,
розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу  за апеляційною скаргою адвоката Рогульченко Ірини Анатоліївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2021 року у складі судді Адаменко І.М. і
В С Т А Н О В И В :
В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі – ТОВ «ФК «Аланд») та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. від 05.10.2020 № 59659 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за період з 11.08.2020 по 14.08.2020 у розмірі 17 364 грн та витрат на вчинення виконавчого напису у розмірі 500 грн.
       Позовна заява мотивована тим, що 25.02.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 2002781474 строком на 6 місяців на загальну суму 1 305 грн 92 коп.
       Протягом строку дії договору позивач сплатила визначений договором платіж, а претензій до останньої ПАТ «ОТП Банк» не пред`являло.
       В подальшому ОСОБА_1 стало відомо, що за договором про надання споживчого кредиту від 25.02.2013 було тричі відступлено право вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та ТОВ «ФК «Аланд».
Позивач вважає оскаржуваний виконавчий напис незаконним, у зв`язку з тим, що його було вчинено через сім років в період з 11.08.2020 по 14.08.2020, тото після закінчення дії кредитного договору.
Крім того, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2021 зазначена адреса ОСОБА_1 , за якою позивач ніколи не проживала та не була зареєстрована, що свідчить про зловживання правами відповідачем з метою ускладнити та унеможливити доступ позивача до документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис.
Також, ОСОБА_1 вказує на те, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Горай О.С. було анульовано, у зв`язку неодноразовими порушеннями останнім вимог законодавства.
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано на розгляд за підсутністю до Дніпровського районного суду м. Києва.
Ухвала суду мотивована тим, що виконання оскаржуваного виконавчого напису здійснює приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В. Л. за адресою, що розташована у Дніпровському районі м. Києва.
Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до стягувача, предметом якого є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та помилково подала його до Бобринецького районного суду Кіровоградської області, при цьому порушивши правила територіальної юрисдикції, суд першої інстанції, керуючись ч. 12 ст. 28 ЦПК Українита з урахуванням думки позивача, вважав, що справа підлягає передачі за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, за місцем виконання виконавчого напису.
В апеляційній скарзі адвокат Рогульченко І.А., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.09.2021, а справу передати на розгляд до Бобринецького районного суду Кіровоградської області.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, ухвалена без повно та всебічно з`ясованих обставин, без правильного визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин, постановлена з невідповідністю висновків суду обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.
Позивач зазначає, що за договором про надання споживчого кредиту № 2002781474 від 25.02.2013 ОСОБА_1 отримала саме споживчий кредит, для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою або іншою незалежною професійною діяльністю, у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про захист прав споживачів, тому до правовідносин між позивачем та відповідачем застосовуються норми ЗУ «Про захист прав споживачів».
Відповідач вважає, що вчинення виконавчого напису нотаріуса у даному випадку є способом стягнення заборгованості за споживчим кредитом, способом захисту права споживача, а тому виникла потреба у зверненні до суду з позовною заявою про захист прав споживача.
Враховуючи зареєстроване місце проживачання позивача за договором про надання споживчого кредиту в Бобринецькому районі Кіровоградської області, остання використала право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувшись до Бобринецького районного суду Кіровоградської області за місцем свого проживання.
ОСОБА_1 зазначає, що місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання, а такі виконавчі дії проводяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або місцем знаходження його майна, тому місце виконання рішення та місце прийняття до викоання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та відмінними правовими категоріями.
       Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену в пункті 9 частини першої статті 353 цього Кодексу, а саме ухвала про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга розглядається в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що виконання оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020 № 59659 здійснює приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна за адресою: 02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4-А, оф.71-А, що розташована у Дніпровському районі м. Києва.
Передаючи справу за підсудністю на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до стягувача, предметом якого є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та помилково подала його до Бобринецького районного суду Кіровоградської області, при цьому порушивши правила територіальної юрисдикції.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за № 3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. ст.1, 3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).
Разом з тим, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.
При цьому підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.
Положення про підсудність справ врегульовано у главі 2 розділу I ЦПК України.
Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.
Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 27 ЦПК України, яка носить загальний характер передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частина друга статті 27 ЦПК України).
Правила альтернативної підсудності визначені ст. 28 ЦПК України, відповідно до частини дванадцятої якої, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Разом з тим, за змістом частини п`ятої статті 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України).
Матеріалами справи підтверджується, що в серпні 2021 року ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Аланд» та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. від 05.10.2020 № 59659 про стягнення з ОСОБА_1  на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за період з 11.08.2020 по 14.08.2020 у розмірі 17 364 грн та витрат на вчинення виконавчого напису у розмірі 500 грн(а.с. 1-28).
Суд першої інстанції не звернув уваги, що позивач як на підставу для задоволення позовнимх вимог, в тому числі, зазначала про порушення її прав, як споживача, зокрема на порушення ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції статті станом на 02.12.2012). 
Між сторонами виникли правовідносини, що випливають з кредитного договору, що є наданням фінансових послуг, а тому позивач також може скористатися своїм правом вибору підсудності відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України.
Таким чином, при вирішенні питання про підсудність справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно керуватися приписами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, ч. 12 ст. 28 ЦПК України або ч. 5 ст. 27 ЦПК України.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання в с. Коржеве, що територіально відноситься до Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с. 15-16).
Виконання оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020 року №59659 здійснює приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна за адресою: 02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4-А, оф.71-А, що розташована у Дніпровському районі м. Києва (а.с. 19).
Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ФК «Аланд» (код ЄДРПОУ 42642578) зареєстроване за адресою: вул. Саксаганського, 14, офіс 301, м. Київ, 01033, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.
З огляду на викладене справа підсудна Бобринецькому районному суду Кіровоградської області або Дніпровському районному суду м. Києва або Шевченківському районному суду м. Києва.
Звертаючись до суду, позивач, посилаючись на пункт п`ятий статті 28 ЦПК України, подала позовов до Бобринецького районного суду Кіровоградської області за місцем своєї реєстрації, що є її правом, оскільки вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню виплавють з правовідносин, в яких ОСОБА_1 є споживачем фінансових послуг.
Викладене суд першої інстанції не врахував та, як наслідок, дійшов помилкового висновку про передачу справи за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, за місцем виконання виконавчого напису.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що позов ОСОБА_1 помилково звернулась до Бобринецького районного суду Кіровоградської області, при цьому порушивши правила територіальної юрисдикції, не відповідає як принципу верховенства права, Конституції України, так і нормам процесуального права, а також позбавляє позивача можливості практично користуватися передбаченими процесуальним законом гарантіями доступу до суду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, вона підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до Бобринецького районного суду Кіровоградської області.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити.
Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2021 року без змін скасувати, справу направити до цього ж суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                 С. І. Мурашко 
Судді         А. М. Головань 
О. Л. Карпенко