ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 560/1133/19
провадження № К/9901/31425/19  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А., 
суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П., 

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Міністерства оборони України 
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2019 (головуючий суддя Шевчук О.П.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду віл 24.09.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Совгири Д.І., суддів Кузьменко Л.В., Франовської  К.С.) 
у справі № 560/1133/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України, 
третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому просив: 
– визнати протиправним та скасувати пункт 19 рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи з 06 липня 2010 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, оформленого протоколом №112 від 02 листопада 2018 року;
– зобов`язати Міністерство оборони України здійснити обчислення та виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги в розмірі 48-місячного грошового забезпечення, виходячи з щомісячного розміру 2365,32 грн, у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №  499.
2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2019 позов задоволено:
– визнано протиправним та скасовано пункт 19 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом № 112 від 02 листопада 2018 року, про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи з 06 липня 2010 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.
– зобов`язано Міністерство оборони України здійснити обчислення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.
3. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду віл 24.09.2019 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2019 скасовано в частині зобов`язання Міністерство оборони України здійснити обчислення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 в цій частині прийнято нове рішення, яким
- зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 30 листопада 2016 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.
4. У поданій касаційній скарзі відповідач із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просив скасувати оскаржувані судове рішення та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно із витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27.05.2005 №112 полковника ОСОБА_1 , командира військової частини НОМЕР_2 , звільнено з військової служби у відставку наказом Міністра оборони України від 25.04.2005 року №215 за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу за пунктом 67, підпункт "Б" Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України" з 27.05.2005 року виключити із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення.
6. Відповідно до довідки Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ №176596 ОСОБА_1 06.07.2010, встановлено третю групу інвалідності, у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї.
7. Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги та надав копії необхідних документів.
8. 04 грудня 2018 року ОСОБА_1 надійшов витяг з протоколу №112 від 02 листопада 2018 року, згідно якого - «Ураховуючи, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04 квітня 2006 року № 3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», він не має права на одержання одноразової грошової допомоги».
9. Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
10. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що:
- позивач отримав право на призначення вказаної допомоги з 06.07.2010, а тому має право на її призначення та виплату, згідно Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499 (далі-Порядок №499);
- доводи відповідача щодо отримання позивачем допомоги згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставними, оскільки листом від 17.05.2019 №5289/05-29 Департаменту соціального захисту населення Кам`янець - Подільської міської ради повідомлено, що виплата одноразової компенсації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не здійснювалась;
11. Суд апеляційної інстанції частково скасовуючи рішення суду першої інстанції окремо зазначив, що відповідачем неналежним чином розглянуто заяву позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку №499, а відтак наявні підстави для визнання протиправним рішення Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язання відповідача повторно розглянути вказану заяву з прийняттям відповідно рішення відповідно до норм чинного законодавства України.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
12. У своїй касаційній скарзі Міністерство оборони України наголошує, що:
– суд апеляційної інстанції проігнорував доводи апеляційної скарги та не дав оцінку твердженню відповідача щодо наявності факту отримання позивачем одноразової компенсації до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
– судами невірно застосовано практику Верховного Суду щодо строку звернення особою за отриманням одноразової грошової допомоги (позивач звернувся з пропуском трирічного строку, який є присічним).
13. Окремо відповідача зазначає, що у випадку встановлення факту отримання позивачем одноразової компенсації до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" останній втрачає право на отримання одноразової грошової допомоги. Така позиція неодноразово висловлена в постановах Верховного Суду, зокрема, у справі №333/2646/17.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
15. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
16. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
17. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
18. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
19. Протягом розгляду справи відповідач наголошував, що позивач отримав одноразову компенсацію відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що виключає можливість отримання грошової допомоги і відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
20. На підтвердження власної позиції відповідач посилався на лист від 17.05.2019 №5289/05-29 Департаменту соціального захисту населення Кам`янець - Подільської міської ради.
21. Суд першої інстанції, оцінюючи зазначений лист, дійшов висновку про недоведеність факту отримання позивачем компенсації до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
22. В апеляційній скарзі відповідач зазначав про помилковість зазначеного висновку першої інстанції, наводив доводи в обґрунтування власної позиції 
23. Натомість, суд апеляційної інстанції, переглядаючи цю справу в апеляційному порядку, жодної оцінки зазначеним доводам не надав. Фактично доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, залишились поза увагою суду апеляційної інстанції та їм не надано належної оцінки.
24. Верховний Суд неодноразово зазначав (зокрема у справах №760/1395/17 та №822/975/18), що принцип правової визначеності у правовідносинах пов`язаних з отриманням одноразової грошової допомоги полягає у тому, що скориставшись таким правом, зокрема, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особа позбавлена можливості у майбутньому повторно претендувати на отримання такого ж виду соціальної допомоги, як одноразова грошова допомога відповідно до інших законів, зокрема, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
25. Таким чином, вирішення зазначеного питання є визначальним для правильного вирішення цього спору в частині наявності/відсутності у позивача права претендувати на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
26. Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
27. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
28. Разом з тим, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим.
29. Інші доводи касаційної скарги (щодо строків на реалізацію права позивача на отримання одноразової грошової допомоги) наразі не оцінюються судом касаційної інстанції, оскільки не вирішеним залишилось питання наявності права у позивача претендувати на зазначену грошову допомогу, що є першочерговим.
30. Відповідно до частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
31.          Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про скасування судового рішення суду апеляційної інстанції з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
32. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно надати оцінку доводам відповідача, що викладені в п. 19-22 цього судового рішення та в апеляційній скарзі відповідача, та прийняти законне та обґрунтоване рішення з урахуванням додатково встановлених обставин і релевантної практики Верховного Суду в подібних правовідносинах.
33. Під час касаційного перегляду цієї справи позивачем подано клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, мотивоване тим, що суд апеляційної інстанції не у повній мірі захистив його порушені права.
34. Колегія суддів звертає увагу позивача, що відповідно до статті 252 КАС України додаткове судове рішення може прийняти виключно суд, який виніс рішення у справі. Таким чином, касаційний суд наразі позбавлений відповідної процесуальної можливості, оскільки ним рішення у цій справі не приймалось.
35. Так само суд касаційної інстанції не знаходить підстав для закриття касаційного провадження у цій справі з мотивів не підтвердження обставин, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки під час касаційного перегляду справи виявлено, що обставини справи встановлені не повно і наявні підстави для нового розгляду справи.

36. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статей 345, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду віл 24.09.2019 у справі №560/1133/19 — скасувати.
Справу №560/1133/19 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб