ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/13359/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач),  суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Мігульова Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року в адміністративній справі №160/13359/21 (головуючий суддя 1-ї інстанції Коренев А.О.) за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітета Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня    2021 року в адміністративній справі № 160/13359/21 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною відмову виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 07.07.2021 року №351, у наданні інформації ОСОБА_1 , а саме: завіреної копії схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ, у зв`язку з невідповідністю якої, було прийнято рішення Межиріцької сільської ради №357-6/VІІІ від 30.03.2021 року «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », у відповідь на його запит на отримання публічної інформації від 02 липня  2021 року.
Зобов`язано виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 ,   завірену копію схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ, у зв`язку з невідповідністю якої, було прийнято рішення Межиріцької сільської ради №357-6/VІІІ від 30.03.2021 року «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », у відповідь на його запит на отримання публічної інформації від 02 липня 2021 року.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 гривень.
Не погодившись рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, адвокат Мігульов О.В. в інтересах позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення витрат на правничу допомогу, та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3000, 00 грн.. 
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 року в адміністративній справі № 160/13359/21 не оскаржується.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним та необґрунтованим, прийнято судом першої інстанції без всебічного з`ясування обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Скаржник зазначає, що обсяг часу, вказаного у Звіті про виконання Договору, витраченого при наданні послуг з правової допомоги є реальним, враховує складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката (понад 20 років), фінансовий стан клієнта, є цілком розумним та співмірним. 
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, тому в суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
До адміністративного позову долучені документи про витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн..
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 04.08.2021 року серія АЕ №1084750, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №0980 від 06.04.2000 року, договір про надання правової допомоги від 01.07.2021 року № 1-07/21 (а.с.14-17, 18, 19).
Так, згідно договору від 01.07.2021 року такий договір укладено між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери». 
05.08.2021 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» складено звіт про виконання договору від 01.07.2021 року № 1-07/21 року, згідно, якого об`єднанням були надані наступні послуги:
- вивчення порушеного Клієнтом питання, ознайомлення з первинними документами. Проведення аналізу нормативно-правової бази, тривалістю - 30 хвилин адвокат вартість послуги 300,00 грн (10%, п.25 Додатку №1 до Договору);
- проведення огляду, аналізу та узагальнення судової практики у справах, що за предметом співпадають зі справою, дорученою Клієнтом, тривалістю - 30 хвилин адвокат 300,00 грн. (п.26 Додатку №1 до Договору);
- підготовка та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду тривалістю - 2 години адвокат 2400,00 грн. (20%, п.28 Додатку №1 до Договору).
           Також надано акт №1 від 05.08.2021 року приймання-передачі наданих об`єднанням послуг (а.с.13).
          До матеріалів справи надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 04.08.2021 року серія АЕ №1084750 на ім`я адвоката Марченко В.О.

          Розподіляючи судові витрати на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що понесені витрати позивача   на правову допомогу адвоката неспівмірні зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Норми статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України регулюють питання, пов`язані з витратами сторін на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України   для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України   для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини п`ятої   статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України   розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від  05.07.2012 року №5076-VI   встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно звіту від 05.08.2021 року про виконання договору від 01.07.2021 року №1-07/21 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» адвокатом   були надані наступні правові послуги: 
-вивчення порушеного Клієнтом питання, ознайомлення з первинними документами; проведення аналізу нормативно-правової бази 30 хв. - 300 грн.;
- проведення огляду, аналізу та узагальнення судової практики у справах, що за предметом співпадають зі справою, дорученою Клієнтом 30 хв. - 300 грн.;
- підготовка та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду» тривалістю - 2 години - 2400,00 грн..
Вказаний звіт не містить обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Апеляційний суд звертає увагу, що ані вказаним договором про надання правової допомоги, ані звітом про виконання договору чи будь-яким іншим документом не визначено, яким саме адвокатом зазначеного адвокатського об`єднання буде надаватись чи надавалась правова допомога.
При цьому, до позову та апеляційної скарги не надано будь-яких документів про проведення позивачем оплати вказаних послуг, навіть частково.
Колегія суддів зазначає, що вказана справа не представляє складності, є незначною, без визначення ціни позову, явка в судове засідання будь-якої сторони у справі судом першої інстанції не визнавалась обов`язковою та розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, додаткових доказів у сторін судом не витребовувалось.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розподіл судових витрат.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та обґрунтованих юридичних висновків щодо розподілу судових витрат і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в цій частині відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції в сумі 1800 гривен. До апеляційної скарги додано:
- звіт про виконання договору від 05.11.2021 року, згідно якого об`єднання звітую про підготовку та подання до апеляційного суду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції про скасування рішення в частині та ухвалення нового рішення - 1 год. - 1800 грн.
- акт приймання-передачі наданих послуг від 05.11.2021 року.
           Апеляційний суд зазначає, що вимоги апеляційної скарги стосувались лише незадоволеного судовим рішенням суду першої інстанції розміру правової допомоги в сумі 2000 грн., що є неспіврозмірним з розміром правової допомоги по складанню апеляційної скарги в сумі 1800 грн., судом апеляційної інстанції додаткових документів по справі не витребовувалось, розгляд справи проведено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін 
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Оскільки дана справа судом першої інстанції визнана незначною, розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу апеляційну скаргу адвоката Мігульова Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 160/13359/21залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня      2021 року в адміністративній справі № 160/13359/21 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак