ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року м. Херсон

справа № 2110/422/12 
провадження № 22-ц/819/1745/21 

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого (суддя-доповідач)	Кузнєцової О.А.,	
суддів:	Кутурланової О.В.,	
  	Майданіка В.В.,	
секретар	Юськів І.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені  ОСОБА_2 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 08 липня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Континентальфінанс", заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк», ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:
У січні 2012 року ПАТ «Західінкомбанк» (далі – Банк) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов`язання по повному і своєчасному погашенню заборгованості за кредитним договором від 27 лютого 2006 року ОСОБА_2 не виконує, а Банк має право вимагати дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості станом на 13 березня 2012 року на загальну суму 354 742,89 грн. в солідарному порядку з боржника та поручителя, яким є ОСОБА_3 . 
Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором в сумі 238 602,65 грн. та штрафу в сумі 65 650,00 грн.
22 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія "Континентальфінанс" звернулося до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, а саме позивача ПАТ «Західінкомбанк» на ТОВ «Фінансова компанія "Континентальфінанс".
В обґрунтування зазначеної заяви заявник посилався на те, що 14.02.2019 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» у відповідності до ст.ст. 512-519 ЦК України було укладено договір відступлення права вимоги за № 2018-12-29-000001-8. Згідно з зазначеним договором ПАТ «Західнінкомбанк» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку до договору відступлення права вимоги, зокрема за кредитним договором № 2702-Д-06 від 27.02.2006 року, що підтверджується додатком № 16 до договору № 2018-12-29-000001-8, про відступлення прав вимоги від 15.02.2019 року.
19.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» та ТОВ«Фінансова компанія «Континентальфінанс» у відповідності до ст.ст. 512-519 ЦК України було укладено договір відступлення права вимоги за № ПВ 191020/1 грошових зобов`язань. Згідно з умовами договору ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Континентальфінанс» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку до договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань, зокрема за кредитним договором № 2702-Д-06 від 27.02.2006 року.
Таким чином до ТОВ «Фінансова компанія «Континентальфінанс» перейшли всі права ПАТ «Західінкомбанк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором.
Посилаючись на зазначені обставини та керуючись ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.442 ЦПК України, заявник просив суд замінити стягувача ПАТ «Західінкомбанк» на ТОВ «Фінансова компанія "Континентальфінанс".
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 липня 2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія "Континентальфінанс" про заміну стягувача у виконавчому листі задоволено. Замінено по справі №2110/422/12 стягувача ПАТ «Західінкомбанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія "Континентальфінанс".
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , яка діє від імені  ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність ухвали суду та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.
Зокрема апелянт зазначає, що заявником не доведено належними доказами, що ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, адже додаток до договору відступлення права вимоги за № 2018-12-29-000001-8 від 14.02.2019 року в матеріалах справи відсутній та не надсилався ОСОБА_2 заявником. 
Крім того, апелянт зазначає, що на виконання рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2013 року було видано виконавчий лист, строк пред`явлення якого до виконання – 14 жовтня 2014 року. Таким чином, під час продажу ПАТ «Західінкомбанк» права вимоги щодо ОСОБА_2 банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання, а оскільки за умовами договору купівлі-продажу майнових прав до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора і доказів того, що банк звертався до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання матеріали справи не містять, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення вимог. 
Відзивів (заперечень) на скаргу до апеляційного суду не надходило.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія "Континентальфінанс" про заміну стягувача у виконавчому листі, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості  такої заяви, оскільки звернення правонаступника із заявою про надання йому статусу правонаступника відповідає змісту статей 512, 514 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду і вважає його таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підтверджується матеріалами справи.   
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 23.04.2012 року по справі №2110/422/12 достроково розірвано кредитний договір № 2702-Д-06 від 27.02.2006 року, укладений між комерційним банком «Західінкомбанк» та ОСОБА_2 , стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованість за кредитним договором № 2702-Д-06 від 27.02.2006 року станом на 13.03.2012 року у сумі 289 092,89 грн., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» 65 650,00 грн. штрафу та 3 219,00 грн. судових витрат (т.1 а.с.76-78).
Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 25.09.2013 року рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 23 квітня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 289 092 грн.89 коп. та судового збору в розмірі 3 219,00 грн. змінено. Зменшено стягнену з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованість за кредитним договором №2702-Д-06 від 27.02.2006 року з 289 092,89 грн. до 238 602,65 грн. та судовий збір з 3 219,00 грн. до 3 042,52 грн. Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» 65 650,00 грн. штрафу залишено без змін (т.1 а.с.247-248).
14.02.2019 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 2018-12-29-000001-8, згідно умов якого ПАТ «Західнінкомбанк» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку до договору відступлення права вимоги, зокрема за кредитним договором № 2702-Д-06 від 27.02.2006 року, що підтверджується додатком № 16 до договору № 2018-12-29-000001-8 про відступлення прав вимоги від 14.02.2019 року (т.2 а.с.4-6,7).
19.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Континентальфінанс» було укладено договір відступлення права вимоги за № ПВ-191020/1 грошових зобов`язань. Згідно умов зазначеного договору ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Континентальфінанс» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку до договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань, зокрема за кредитним договором № 2702-Д-06 від 27.02.2006 року (т.2 а.с.9-12, 13-15).
Тобто, ТОВ «Фінансова компанія «Континентальфінанс» є новим кредитором за Кредитним договором № 2702-Д-06 від 27.02.2006 року, який укладено між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_2 , та набуло права вимоги за даним кредитним договором у повній сумі заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні, крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України, може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до ч.ч.1,2 та 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1 і 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Виходячи зі змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.15 Закону України   «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст.442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у Постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, та висновком Верховного Суду, викладеним у Постанові від 15 травня 2019 року по справі № 370/2464/17.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст.512,514 ЦК України та   ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення Іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Аналогічні висновки викладено у Постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, Постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц та Постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам надав належну оцінку й прийшов до вірного висновку про те, що оскільки між ПАТ «Західінкомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, за умовами якого останнє набуло право вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 2702-Д-06 від 27.02.2006 року, який укладено між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_2 , а в свою чергу між ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Континентальфінанс» теж відбулося відступлення права вимога за зазначеним кредитним договором на підставі укладеного між ними договору від 19.10.2020 року за № ПВ-191020/1,  тому підлягає заміні стягувач на правонаступника відносно боржника ОСОБА_2 , у зв`язку з цим суд обґрунтовано замінив стягувача з ПАТ «Західінкомбанк»  на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Континентальфінанс».
Доводи апеляційної скарги про те, що в порушення  норм чинного законодавства заявник не надав суду доказів на підтвердження того, що ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» насправді прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, адже додаток до договору відступлення права вимоги за № 2018-12-29-000001-8 від 14.02.2019 року в матеріалах справи відсутній та не надсилався  ОСОБА_2  заявником, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявний додаток до договору відступлення права вимоги, зокрема за кредитним договором № 2702-Д-06 від 27.02.2006 року, за № 16 до договору № 2018-12-29-000001-8 про відступлення прав вимоги від 14.02.2019 року і якому суд першої інстанції дав належну оцінку (т.2 а.с.7).
Посилання апелянта на ту обставину, що під час продажу ПАТ «Західінкомбанк» права вимоги щодо ОСОБА_2 банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання, а оскільки за умовами договору купівлі-продажу майнових прав до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора і доказів того, що банк звертався до суду із заявою про понолення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання матеріали справи не містять, і тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення вимог, колегія суддів також вважає необгрунтованими, оскільки заявник звернувся до суду лише з питанням щодо заміни сторони у виконавчому провадженні у зв`язку з укладенням з ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» договору відступлення права вимоги за № ПВ-191020/1 грошових зобов`язань, що є його правом. В разі виникнення питання щодо необхідності поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник може звернутися до суду з відповідною заявою, за результатом розгляду якої судом буде прийнято відповідне рішення.
Інші, наведені в апеляційній скарзі доводи, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а є власним суб`єктивним тлумаченням норм матеріального права та обставин справи, яким суд дав зазначену вище правову оцінку, і не впливають на законність оскаржуваного рішення.
На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає вимогам ЦПК України і підстави для її скасування або зміни відсутні, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду – залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК України  суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08 липня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення – 03 листопада 2021 року.

Головуючий                      О.А.Кузнєцова  

Судді:                                                              О.В.Кутурланова

                         В.В.Майданік