УХВАЛА
18 жовтня 2021 року
м. Київ
провадження № 13-191зво21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,   ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 
розглянула заяву засудженого ОСОБА_15 про перегляд за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 3 ст. 459Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) вироку Апеляційного суду Сумської області від 4 серпня 2003 року та ухвали Верховного Суду України від 16 грудня 2003 року і
встановила:
Як убачається зі змісту заяви та наявних у Верховному Суді даних, вироком Апеляційного суду Сумської області від 4 серпня 2003 року, залишеним без зміни 16 грудня 2003 року Верховним Судом України, ОСОБА_15 було засуджено за  пунктами «г», «ж», «і» ст. 93, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142 Кримінального кодексу України 1960 року та за пунктами 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України 2001 року (далі – КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла. 
Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/2021, засуджений ОСОБА_15 звернувся до Великої Палати Верховного Суду (далі – Велика Палата) із заявою про перегляд зазначених вироку й ухвали за виключними обставинами. На думку заявника, визнання неконституційними окремих положень статей 81, 82 КК слугує наразі підставою для заміни призначеного йому покарання на позбавлення волі в межах відбутого строку та  звільнення засудженого з ув`язнення.
Велика Палата, перевіривши подану заяву, дійшла висновку, що у відкритті провадження за нею належить відмовити з огляду на таке.
За змістом п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК установлення неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення є виключною обставиною за умови застосування судом відповідних норм при вирішенні конкретної справи. 
Конституційний Суд України рішенням свого Другого сенату від 16 вересня 2021  року № 6-р(ІІ)/2021 визнав такими, що не відповідають Основному Закону України, положення ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК через неможливість їх застосування до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Верховну Раду України було зобов`язано невідкладно привести вказані статті КК у відповідність до Конституції України, законодавчо унормувати порядок заміни довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням або умовно-дострокового звільнення.
Отже, виконання приписів Конституційного Суду України, відображених у рішенні, на яке посилається засуджений, насамперед повинно бути здійснено шляхом унесення Верховною Радою України змін до норм права, котрі регулюють звільнення від відбування покарання та заміну його невідбутої частини більш м`яким, з метою поширення їх дії на такий вид заходу примусу, як довічне позбавлення волі. 
Удосконалення нормативно-правових актів є прерогативою законодавчої влади і  не належить до повноважень суду будь-якої інстанції. Єдиним органом законодавчої влади в Україні є Верховна Рада України, повноваженнями якої охоплюється внесення змін до чинного законодавства України.
Крім того, питання про умовно-дострокове звільнення осіб від відбування призначеного покарання та заміна його невідбутої частини більш м`яким вирішуються під час виконання вироку в порядку ст. 539 КПК, тобто місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. 
З огляду на викладене Велика Палата не має правових підстав для перегляду за  виключними обставинами оспорюваних судових рішень. 
Таким чином, у відкритті провадження за зверненням засудженого ОСОБА_15 слід відмовити, а заяву – повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтями 459, 463, 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду
постановила:
Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_15 про перегляд за виключними обставинамивироку Апеляційного суду Сумської області від 4 серпня 2003 року та ухвали Верховного Суду України від 16 грудня 2003 року.
Заяву повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                     ОСОБА_1 
Судді: 
ОСОБА_2                                               ОСОБА_8 
ОСОБА_3                                                ОСОБА_9 
ОСОБА_4                                             ОСОБА_10 
ОСОБА_5                                       ОСОБА_11 
ОСОБА_6                                                 ОСОБА_12 
ОСОБА_7                                                      ОСОБА_13 
                                                                       ОСОБА_14