ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 р.	Справа № 520/1337/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків, повний текст складено 24.05.21 року по справі № 520/1337/21
          за позовом           Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева"  
          до           Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України    
           третя особа:            Державний концерн "Укроборонпром" 
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» (далі за текстом також – позивач, ДП «Завод імені В.О. Малишева») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі та текстом також – відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), третя особа – Державний концерн «Укроборонпром», в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00002601806 від 15.01.2021 щодо відсутності права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у розмірі 11313242,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 00002601806 від 15.01.2021 щодо відсутності права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у розмірі 11313242,00 грн.
Стягнуто на користь Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" судові витрати в розмірі 22700 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, а викладені у ньому висновки не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскільки сума податкового боргу позивача складає 249 478 476,51 грн, яка є більшою за суму, заявлену до бюджетного відшкодування (11 313 242,00 грн), позивач не має права на бюджетне відшкодування до моменту погашення податкового боргу. Вказує, що судом першої інстанції необґрунтовано не враховано вказані обставини та визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення - рішення № 00002601806 від 15.01.2021 щодо відсутності права на бюджетне відшкодування за жовтень 2020 року на суму 11 313 242,00 грн. 
За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Харківській області просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що на момент подання податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2020 року та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування у позивача відсутній податковий борг з податку на додану вартість.
Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ДП «УКРОБОРОНПРОМ» дотримується правової позиція, яку висловлювало у відзиві на апеляційну скаргу ДП «Завод ім. Малишева».
У письмових поясненнях відповідач звертає увагу, що у цій справі позивач заявляє суму бюджетного відшкодування з ПДВ не в рахунок зменшення податкового боргу, а на поточний рахунок платника податку при тому, що сума боргу платника з податків і зборів, грошових зобов`язань (які, в тому числі, сплачуються до державного бюджету) є значно більшою за суму, заявлену до бюджетного відшкодування та у декілька разів її перевищує.
Конструкція п. 200,4 ст. 200 ПК України передбачає можливість для платника податку отримати суму бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. Однак, всупереч приписам п. 200.12 ст. 200 ПК України позивач заявляє суму бюджетного відшкодування на свій розрахунковий рахунок у банк, порушуючи вказану норму.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, а представники позивача та третьої особи - позицію, викладену у відзивах на апеляційну скаргу.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, представників позивача та третьої особи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку ДП «Завод імені В.О. Малишева» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за жовтень 2020 року, за результатами якої контролюючим органом складено акт від 17.12.2020 за № 6627/20-40-04-02-08/14315629.
Згідно з висновком, викладеним у акті, камеральною перевіркою встановлено порушення ДП «Завод імені В.О. Малишева» вимог податкового законодавства, а саме: п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим у платника відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за жовтень 2020 року на суму 11313242 грн. Платник має право збільшити суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2020 року на 11313242,00 грн (у разі узгодження податкового повідомлення-рішення).
На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області 15.01.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення № 00002601806 щодо відсутності права на отримання бюджетного відшкодування за період жовтень 2020 року та відсутності права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника податку у банку у розмірі 11313242 грн.
Скориставшись правом на оскарження рішень відповідача у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у Харківській області від 15.01.2021 за № 00002601806.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що Порядок заповнення і подання податкової декларації з ПДВ вимагає від позивача спрямування суми від`ємного значення в першу чергу на погашення податкового боргу з податку на додану вартість. Оскільки у позивача на момент подання податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року та заяви про повернення сум бюджетного відшкодування відсутній податковий борг з податку на додану вартість, рядок 20.1 декларації підприємство не заповнювало. Форма декларації не містить рядка, за яким позивач міг би спрямувати суми заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, земельного податку з юридичних осіб, штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
В рядку 20.2 декларації позивач має право визначити суму податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, яка може скеровуватися у двох напрямках:
- або на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації);
- та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (рядок 20.2.2 декларації).
Позивач, подавши відповідачу додатки 3 та 4 до декларації, визначив суму бюджетного відшкодування, що підлягає зарахуванню на рахунок платника у банку в рядку 20.2.1 у розмірі 11313242,00 грн.
Відтак, викладена відповідачем правова позиція взагалі не передбачає будь-якої можливості для позивача використати суму бюджетного відшкодування з ПДВ на погашення податкового боргу з інших платежів за рахунок суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.
Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), визначено ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до ПК України) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 прим. 1.3 ст. 200 прим. 1 ПК України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу,
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 прим. 1.3 ст. 200 прим. 1 ПК України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Згідно з п.п. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до п.п. 200.7.2 п. 200.7 цієї статті Кодексу заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до ст. 200 ПК України та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених п. 200.11 ст. 200 ПК України, за результатами перевірки, зазначеної у п. 200.11 ст. 200 ПК України, що проводяться відповідно до ПК України (п. 200.10 ст. 200 ПК України).
Згідно з п. 200.12 ст. 200 ПК України у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.
При цьому, у разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:
б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
За правилами п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п. 200.13 ст. 200 ПК України).
Наведені норми ст. 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 за № 26.
Судовим розглядом установлено, що ДП «Завод ім. Малишева» разом з Декларацією з ПДВ за жовтень 2020 року подав, зокрема, додатки 2, 3, 4  до декларації і фактично ним до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 11313242,00 грн за жовтень 2020 року на банківський рахунок платника податків (т. 1 а.с. 15 - 17).
У період з 23.11.2020 по 17.12.2020 контролюючим органом проведена камеральна перевірка ДП «Завод ім. Малишева» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за жовтень 2020 року, за наслідками якої 17.12.2020 складено Акт перевірки  № 6627/20-40-04-02-08/14315629 (т. 1, а.с. 9-11).
Зауважень щодо правомірності визначення підприємством суми бюджетного відшкодування у розмірі 11313242,00 грн за жовтень 2020 року контролюючим органом не висловлено.
Разом з тим, в Акті перевірки зазначено, що станом на 17.12.2020 сума податкового боргу підприємства становить 249478476,51 грн, у тому числі:
- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код 11010100) - 172181882,03 грн;
- земельний податок з юридичних осіб (код 18010500) – 76675699,88 грн;
- штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (код 21080900) – 620 894,60 грн.
Контролюючий орган уважає, що за наявності самостійно узгодженого податкового зобов`язання, зокрема з податку на доходи фізичних осіб, частина якого сплачується до Державного бюджету України, платник податків повинен був спрямувати суму бюджетного відшкодування на погашення податкового боргу з цього податку.
При цьому, в Акті перевірки зазначено, що позивач має право збільшити суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 Декларації з ПДВ) за жовтень 2020 року на 11313242,00 грн (у разі узгодження податкового повідомлення-рішення).
15.01.2021 відповідачем прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення (т. 1, а.с. 12).
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог адміністративного позову ДП «Завод ім. Малишева», колегія суддів зазначає, що п. 6.3 ст. 6 ПК України унормовано, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.
Згідно із п. 9.3 ст. 9 ПК України зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України. Статтею 9 ПК України також визначено, що податок з доходів фізичних осіб належить до загальнодержавних податків.
Підпунктом 1 п. 2 ст. 29, п.п. 1 п. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України встановлено, що податок з доходів фізичних осіб зараховується до складу доходів Державного бюджету України в розмірі 25 відсотків на відповідній території України (крім території міст Києва та Севастополя) та у розмірі 60 відсотків - на території міста Києва.
У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (п. 200.12 ст. 200 ПК України).
Форма та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджені наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 за № 21 (далі - Порядок № 21).
Відповідно до п. 10 розділу III Порядку № 21 додатком до декларації є, зокрема, заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (додаток 4) до податкової декларації з ПДВ (далі додаток 4).
Пунктом 5 розділу V Порядку № 21 визначено, що платники податку, які відповідно до ст. 200 ПК України мають право на бюджетне відшкодування ПДВ, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до податкової декларації з ПДВ, зокрема, додаток 4. Подання додатку 4 є обов`язковим при заповненні рядка 20.2 декларації.
Додаток 4 заповнюється з урахуванням наступного:
- сума бюджетного відшкодування, визначена у декларації за звітний (податковий) період (рядок 20.2 декларації) з ПДВ відповідно до ст. 200 ПК України, відображається окремо:
а) у сумі (словами та цифрами), що перераховується на рахунок банку платника із зазначенням номеру рахунка (рядок 20.2.1 декларації);
б) у сумі (словами та цифрами), що враховується в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету, із зазначенням коду бюджетної класифікації та рахунку платежу (рядок 20.2.2 декларації).
У відомостях щодо суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування (далі - СЕА) ПДВ, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, відображаються:
- сума коштів на рахунку у СЕА ПДВ на момент подання декларації;
- сума узгоджених податкових зобов`язань поточного звітного періоду (рядок 18.1 декларації);
- сума податкового боргу з податку на момент подання декларації;
- сума коштів на рахунку у СЕА ПДВ, що може бути перерахована на поточний рахунок платника.
Загальна сума коштів на рахунку у СЕА ПДВ, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, підлягає перерахуванню на рахунок у банку (із зазначенням номеру рахунку) та/або до бюджету в рахунок погашення податкового боргу з податку вказується словами та цифрами.
У разі прийняття рішення про врахування суми бюджетного відшкодування в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, які сплачують до Держбюджету (рядок 20.2.2 декларації), платнику податків потрібно заповнити таблицю 1.
У таблиці 1 зазначають цифрами суму бюджетного відшкодування (графа 4) у розрізі відповідних платежів із зазначенням коду бюджетної класифікації (графа 2) та рахунка платежу в Державній казначейській службі України (графа 3).
Значення рядка «Усього» графи 4 таблиці 1 додатка 4 повинно дорівнювати значенню рядка 20.2.2 декларації.
Відповідно до п. 2.2 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 року за № 43, зареєстрованим в Мінюсті України 19.02.2013 року за № 291/228223 (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин 21.09.2020 року) у процесі казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету органи Казначейства, зокрема, відкривають, закривають бюджетні рахунки у національній валюті у Державній казначейській службі України для зарахування до державного бюджету доходів та інших надходжень (далі - платежі); відкривають, закривають та обслуговують рахунки у системах: електронного адміністрування податку на додану вартість відповідно до Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року, № 569 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року, № 1177); здійснюють в автоматизованому режимі розподіл платежів між загальним та спеціальним фондами державного бюджету, між державним і місцевими бюджетами відповідно до нормативів відрахувань, визначених бюджетним законодавством, та перераховують розподілені кошти за належністю.
Як убачається з додатку 4 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року (т. 1, а.с. 17) підприємства-позивача, за наявності податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код 11010100) у загальному розмірі 172181882,03 грн (100 відсотків) в якості бюджетного відшкодування на рахунок підприємства у банку ДП «Завод ім. Малишева» просить перерахувати 11313242,00 грн. При цьому, підприємство не змінює напряму суми, зазначеної у рядку 20.2.2 (11313242,00 грн) та не зазначає про необхідність врахувати цю суму в рахунок погашення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати та не заповнює таблицю 1 цього додатку.
З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог адміністративного позову ДП «Завод ім. Малишева».
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, не є податковим зобов`язанням в розумінні норм ПК України, а земельний податок з юридичних осіб та штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування РРР не входять до кола загальнодержавних податків та зборів, установленого ст. 9 ПК України. Також колегія суддів зауважує, що узгоджене бюджетне відшкодування (з рядка 20.2.1 або рядка 20.2.2) не можна зарахувати до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (у рядок 20.3), оскільки нормами ПК України не передбачено такої можливості.
Доводи апеляційної скарги приймаються колегією суддів у якості належних.
Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (крім витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, які в силу приписів ст. 139 КАС України не належать до відшкодування), судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 по справі № 520/1337/21  скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, третя особа: Державний концерн "Укроборонпром" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  01.11.2021 року