ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
18 листопада 2021 року                                                                м.Суми
                                                               Справа №592/8601/21 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1594/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.
       сторони: 
позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні  в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства  комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Хитрова Б.В., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, 

В С Т А Н О В И В:
       У липні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі – АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18 лютого 2019 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У подальшому відповідач, ознайомившись з умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 18 лютого 2019 року отримав картку типу: преміальна картка World Elite.
Так як відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на 14 червня 2021 року становить 247 970 грн 14 коп., з яких: 207 389 грн 84 коп. – заборгованість за кредитом, в т.ч.: 121 783 грн 32 коп. – заборгованість за поточним тілом кредиту, 85 606 грн 52 коп. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9332 грн 55 коп. – заборгованість за нарахованими відсотками, 31247 грн 75 коп. – заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп. – заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0 грн 00 коп. – нарахована пеня; 0 грн 00 коп. – нараховано комісії. Просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати.
Ковпаківський  районний суд м. Суми рішеннямвід 09 вересня 2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задовольнив частково.
               Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 лютого 2019 року у сумі 159 750 грн 85 коп. яка складається з наступного: 159 750 грн 85 коп. – заборгованість за тілом кредиту.
       В іншій частині позовних вимог відмовив за необґрунтованістю.
       Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 2396 грн 26 коп. в рахунок повернення судового збору.
       В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з рішенням суду в частині незадоволених позовних вимог (щодо стягнення частини заборгованості за тілом кредиту, відсотків та прострочених відсотків), посилаючись на те, що рішення суду в цій частині ухвалено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, за невідповідності висновків суду обставинам справи та з
порушенням норм процесуального і матеріального права, просить скасувати рішення в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути з відповідача судові витрати.
       В доводах апеляційної скарги зазначає, що з моменту підписання відповідачем заяви між ним та банком укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. 
       Звертає увагу суду, що окрім анкети-заяви, відповідачем було також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому він своїм особистим підписом підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки: тип кредиту, суму кредиту, строк договору та строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду, тип процентної ставки, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача, реальна річна процентна ставка, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором, у тому числі: процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту тощо. Тобто відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування.
       На підставі вищевказаної анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту відповідачу відкрито картковий рахунок та видано преміальну кредитну картку «World Elite», на яку було встановлено кредитний ліміт 200 000 грн.
       Зазначає, що відповідач не лише отримав кредитну картку, але й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на його виконання. 
       Стосовно сплати відсотків за користування кредитом, вказує на те, що в підписаному відповідачем паспорті споживчого кредиту чітко вказано умови кредитування для картки «World Elite»: процентна ставка – 37,2%, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - подвійна процентна ставка, тобто 74,4 % річних. Отже, оскільки умови щодо сплати відсотків були належним чином узгоджені, банк правомірно, з дотриманням вимог ст.ст. 534, 1048 ЦК України направляв кошти, що вносилися на погашення боргу, за встановленою договором та законом черговістю.
       Вважає, що суд безпідставно зменшив заборгованість за тілом кредиту та звільнив відповідача від частини обов`язків за договором з одних лише формальних міркувань.
        Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2019 року ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Розмір процентної ставки за користування кредитними коштами дана заява не містить (а. с. 14).
03 червня 2019 року відповідачем було підписано заяву на актуалізацію даних по преміальній картці, згідно якої сума кредитного ліміту – 200 000 грн, валюта кредитного ліміту – UAH, тип додаткової картки - World Elite (а. с. 15).
Банком надано копію паспорту споживчого кредиту від 18 лютого 2019 року, проте в ньому наявний підпис кредитодаця, а підпис ОСОБА_1 відсутній (а. с. 16-17).
Також позивачем в підтвердження позовних вимог надано Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписані (а. с. 18-66). 
Відповідно до довідки банку відповідачу було надано наступні кредитні картки №№: НОМЕР_1 (дата відкриття – 24 липня 2019 року, термін дії – 11/20), НОМЕР_2 (дата відкриття – 03 червня 2019 року, термін дії – 05/22), НОМЕР_3 (дата відкриття – 02 серпня 2019 року, термін дії – 07/22) (а. с. 13).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість  відповідача за вказаним кредитним договором станом на 14 червня 2021 року становить 247 970 грн 14 коп., з яких: 207 389 грн 84 коп. – заборгованість за кредитом, в т.ч.: 121 783 грн 32 коп. – заборгованість за поточним тілом кредиту, 85 606 грн 52 коп. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9332 грн 55 коп. – заборгованість за нарахованими відсотками, 31247 грн 75 коп. – заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп. – заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0 грн 00 коп. – нарахована пеня; 0 грн 00 коп. – нараховано комісії (а. с. 6-8).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, а анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та сплату пені та штрафів, тому відмовив в задоволенні цих вимог. Стосовно стягнення заборгованості за тілом кредиту суд дійшов висновку, що підлягають стягненню фактично отримані, але не повернуті відповідачем кошти в сумі 159 750 грн 85 коп.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому він своїм особистим підписом підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки, оскільки, як вже зазначалося, паспорт споживчого кредиту від 18 лютого 2019 року, що міститься в матеріалах справи, не містить підпису ОСОБА_1 , в ньому наявний лише підпис кредитодавця.
Крім того, в суді першої інстанції відповідач заперечував укладення кредитного договору на вказаних позивачем умовах.
Отже, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд першої інстанції обґрунтовано врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Зокрема, встановивши обставини того, що в Анкеті-заяві позичальника від 18 лютого 2019 року процентна ставка не зазначена, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки позивач не довів, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, на які послався банк як на підставу для задоволення позову, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказані документи взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.
Таким чином, враховуючи, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача та ним не визнаються, суд дійшов правильного висновку, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2019 шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена зокрема у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. 
Стосовно вимог банку щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, колегія суддів зазначає наступне.
При зверненні до суду з позовом банк також просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту на загальну суму 207 389 грн 84 коп.
З наданого АТ КБ «ПриватБанку» розрахунку заборгованості вбачається, що банк погашав відсотки за рахунок кредиту (4-та колонка розрахунку). Такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами. Отже банк безпідставно збільшив тіло кредиту за рахунок відсотків.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 159 750 грн 85 коп., яка становить різницю між фактично отриманими відповідачем коштами та коштами, внесеними ним на погашення заборгованості. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування  рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм  матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
З врахуванням предмету позову та оскільки ціна позову в даній справі становить 247 970 грн 14 коп., тобто не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказана справа відповідно до п. 2) ч. 6 ст. 19 ЦПК України визнається колегією суддів малозначною як справа незначної складності. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд – 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства  комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 вересня 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                                Т.А. Левченко

Судді:                                                                        В.І. Криворотенко

                                                                               О.І.Собина