ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р.                                                                     Справа №31/55

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
суддів:                                                                      Бонк Т.Б.,                                                                                                                        Малех І.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:
від позивача – Коржевич У.Ф. 
від відповідача – не з`явився,
від третьої особи-1– не з`явився,
від третьої особи-2– не з`явився,
від прокуратури – Грабар В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Львівської міської ради, б/н та б/д
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09 серпня 2021 року (суддя Бортник О.Ю.)
про відмову в поновленні строку для подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця
у справі № 31/55
за позовом Львівської міської ради
до відповідача Автогаражного кооперативу №15 Галицького району м. Львова
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Закрите акціонерне товариство “Ірокс”
за участю Прокуратури Львівської області
про звільнення самовільно використовуваної земельної ділянки

в с т а н о в и в :
Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.10.2018 (суддя Артимович В.М) позов Львівської міської ради було задоволено повністю. Зобов`язано Автогаражний кооператив №15 Галицького району м. Львова звільнити самовільно використовувану земельну ділянку площею 1,7 га по вул. Антонича (навпроти будинку № 8) у м. Львові. Стягнуто з Автогаражного кооперативу №15 Галицького району м. Львова на користь Львівської міської ради 85,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2018 року у справі № 31/55 залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 року.
На підставі прийнятого рішення, місцевим господарським судом було видано відповідні накази у даній справі від 21.01.2021 про примусове виконання рішення, а саме: зобов`язано Автогаражний кооператив №15 Галицького району м. Львова (79049, м. Львів, вул. Антонича, 8, ідентифікаційний код 20787448) звільнити самовільну використовувану земельну ділянку площею 1,7 га по вул. Антонича, (навпроти будинку № 8) у м. Львові.
В подальшому позивач звернувся до Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою та наказами про виконання рішення суду.
22.02.2021 старшим державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Бехарська Тетяна Михайлівна) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64575886 з виконання наказу № 31/55, виданого Господарським судом Львівської області від 21.01.2021 року.
25.03.2021 старшим державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Бехарська Тетяна Михайлівна) винесено постанову виконавчого провадження № 64575886, про повернення виконавчого документа стягувачу з виконання наказу Господарського суду Львівської області № 31/55 від 21.01.2021 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
09.04.2021 позивач звернувся до місцевого господарського суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, однак, ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.04.2021 у даній справі скаргу повернено без розгляду.
23.04.2021 через поштове відділення зв`язку позивач вдруге звернувся до Господарського суду Львівської області зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця (скарга зареєстрована 27.04.2021 за вх. № 1803/21).
Ухвалою місцевого господарського суду від 09.08.2021 у справі №31/55 відмовлено у задоволенні клопотання Львівської міської ради про  поновлення строку для подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця  у справі № 31/55, викладеному у прохальній частині скарги від 23.04.2021р. та скаргу Львівської міської ради  на дії та бездіяльність державного виконавця  (вх. № 1803/21 від 27.04.2021р.) у справі №31/55 залишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що скаржником не додано до скарги належних та  достатніх доказів отримання постанови 31.03.2021р. (поштовий конверт тощо) про повернення виконавчого документа стягувачу.  Наявна на супровідному листі  від 25.03.2021р. № 21564  відмітка Центру надання адміністративних послуг  м. Львова Львівської міської ради підтверджує лише факт реєстрації згаданого супровідного листа Цетром 31.03.2021р. Жодних доказів на обґрунтування доводів скаржника про те, що  дата отримання цього листа і дата його реєстрації співпадають, до скарги не додано. Не додано до скарги й доказів того, що  згаданий  супровідний лист з додатком був отриманий  скаржником  та зареєстрований ним в один і той  же день (31.03.2021р.), а не наприклад, у переддень реєстрації листа. Не вказано скаржником й причин, з яких він не долучив до скарги поштовий конверт, у якому  на його адресу надійшов лист № 21564 від 25.03.2021р. з додатком. За таких обставин, суд не може самостійно відстежити дату отримання скаржником листа у відкритих джерелах (сайт «Укрпошти») та пересвідчитись у достовірності  його доводів про отримання листа 31.03.2021р.
Відтак суд дійшов висновку, що клопотання скаржника про поновлення строку на подання скарги  є необґрунтованим, оскільки поважність причин пропуску такого не підтверджено  належними та достатніми доказами.
Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, апелянт – Львівська міська рада звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.08.2021 року у справі № 31/55 та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу з виконання наказу Господарського суду Львівської області №31/55 від 21.01.2021 була скерована у Львівську міську раду супровідним листом старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бехарської Тетяни Михайлівни від 25.03.2021 № 21564, який зареєстрований у ЦНАП м. Львова 31.03.2021 року за № 1.4- 9433-29. 
Відтак, позивачем отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу 31.03.2021 року, то і ЦНАП поставив відповідну відмітку 31.03.2021р. № 1.4-9433-29. Також, і конверт містить трекінговий номер - 7904907506756, який відслідковуючи на офіційному сайті Укрпошти, свідчить про прийняття отриманого документу 31.03.2021р., однак, вимога суду першої інстанції щодо надання поштового конверту з доказом отримання та реєстрації в один і той же день становить надмірний формалізм, який може вплинути на справедливість провадження, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу суду.
Відповідачем, прокурором та третіми особами відзиву на апеляційну скаргу не подано (не надіслано), з огляду на наведене останні не скористались своїм правом для подачі відзиву на апеляційну скаргу в порядку ч. 1, ст. 263 ГПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду справу  № 31/55  розподілено до розгляду судді – доповідачу Якімець Г.Г. Введено до складу судової колегії суддів Бойко С.М. та Бонк Т.Б, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2021.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 року апеляційну скаргу залишено без руху, як таку що не відповідає вимогам ст. 258 ГПК України.
З підстав зазначених в ухвалі суду від 21.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 31/55 за апеляційною скаргою Львівської міської ради на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.08.2021.
Ухвалою суду від 13.10.2021 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 15.11.2021.
В процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, з підстав зазначених в ухвалі суду від 15.11.2021 змінено склад судової колегії, замість судді Бойко С.М. введено суддю Малех І.Б. та розгляд справи відкладено на 06.12.2021.
В судове засідання прибув представник скаржника, доводи апеляційної скарги у даній справі підтримав, просив апеляційну скаргу задоволити.
Представник відповідача, та третіх осіб в судове засідання не прибули, про причини не прибуття суд не повідомили.
Представник прокуратури в судове засідання прибув, доводи апелянта підтримав.
Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників учасників справи, які прибули в дане судове засідання, розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку апеляційну скаргу задоволити, ухвалу суду від 09.08.2021 скасувати та справу направити для розгляду суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідно до ст.  339, ст.  340 Господарського процесуального кодексу України  сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього  Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Відповідно до п. а ч. 1, ч. 2  ст. 341 Господарського процесуального кодексу України  скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Як уже було зазначено вище, 25.03.2021 старшим державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Бехарська Тетяна Михайлівна) винесено постанову виконавчого провадження № 64575886, про повернення виконавчого документа стягувачу з виконання наказу Господарського суду Львівської області № 31/55 від 21.01.2021 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
09.04.2021 позивач звернувся до місцевого господарського суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, однак, ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.04.2021 у даній справі скарга повернута без розгляду.
Підставою для повернення даної скарги слугувало те, що скаржником не додано доказів надсилання копії скарги відповідачу, третім особам та державному виконавцю.
З доданих до скарги на дії державного виконавця документів, а саме поштового конверта вбачається, що позивачем отримано постанову про повернення виконавчого документа 31.03.2021 року, що підтверджується з інформації отриманої за трек-номером 7904907506756 із сайту Укрпошти.
23.04.2021 через поштове відділення зв`язку позивач вдруге звернувся до Господарського суду Львівської області зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця (скарга зареєстрована 27.04.2021 за вх. № 1803/21).
Ухвалою місцевого господарського суду від 09.08.2021 у справі № 31/55 позивачу відмовлено у задоволенні клопотання Львівської міської ради про  поновлення строку для подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця  у справі № 31/55, викладеному у прохальній частині скарги від 23.04.2021р. та скаргу Львівської міської ради  на дії та бездіяльність державного виконавця  (вх. № 1803/21 від 27.04.2021р.) у справі № 31/55 залишено без розгляду.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця, суд дійшов висновку, що скаржником не додано до скарги належних та  достатніх доказів отримання постанови 31.03.2021р. (поштовий конверт тощо) про повернення виконавчого документа стягувачу, так, як наявна на супровідному листі  від 25.03.2021р. № 21564  відмітка Центру надання адміністративних послуг  м. Львова Львівської міської ради підтверджує лише факт реєстрації згаданого супровідного листа Цетром 31.03.2021р. Жодних доказів на обґрунтування доводів скаржника про те, що  дата отримання цього листа і дата його реєстрації співпадають, до скарги не додано. Не додано до скарги й доказів того, що  згаданий  супровідний лист з додатком був отриманий  скаржником  та зареєстрований ним в один і той  же день (31.03.2021р.), а не наприклад, у переддень реєстрації листа. Не вказано скаржником й причин, з яких він не долучив до скарги поштовий конверт, у якому  на його адресу надійшов лист № 21564 від 25.03.2021р. з додатком. За таких обставин, суд не може й самостійно відстежити дату отримання скаржником листа у відкритих джерелах (сайт «Укрпошти») та пересвідчитись у достовірності  його доводів про отримання листа 31.03.2021р.
Однак, судова колегія з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки висновок суду спростовується встановленими вищенаведеними обставинами, а саме, постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві отримана останнім 31.03.2021.
09.04.2021 позивач звернувся до місцевого господарського суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, однак, ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.04.2021 у даній справі повернута без розгляду, дана ухвала суду отримана позивачем 21.04.2021.
23.04.2021 через поштове відділення зв`язку позивач вдруге звернувся до Господарського суду Львівської області зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця (скарга зареєстрована 27.04.2021 за вх. № 1803/21).
Щодо висновку суду, про те, що наявна на супровідному листі  від 25.03.2021р. № 21564  відмітка Центру надання адміністративних послуг  м. Львова Львівської міської ради підтверджує лише факт реєстрації згаданого супровідного листа Цетром 31.03.2021р. та жодних доказів на обґрунтування доводів скаржника про те, що  дата отримання цього листа і дата його реєстрації співпадають, до скарги не додано, судова колегія вважає помилковим, виходячи з наступного.
Ухвалою Львівської міської ради від 15.05.2014р. № 3318 «Про утворення Центру надання адміністративних послуг м. Львова, затвердження Положення про Центр надання адміністративних послуг м. Львова та Регламенту Центру надання адміністративних послуг м. Львова» створено центр надання адміністративних послуг м. Львова (надалі - ЦНАП) з метою забезпечення надання адміністративних послуг у м. Львові, серед яких є також і забезпечення листування виконавчих органів місцевого самоврядування з органами державної влади та судовими інстанціями.
Пункт 2.11. вищезазначеної ухвали передбачає, що ЦНАП опрацьовує документи, пошту, надає та здійснює попередній запис суб`єктів звернення на прийом до адміністраторів за допомогою засобів телекомунікації (телефону, електронної пошти, інших засобів зв`язку), а також зберігає документи, справи, журнали обліку/реєстрації (розміщення архіву).
Оскільки Львівською міською радою отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу 31.03.2021 року, то і ЦНАП поставив відповідну відмітку 31.03.2021р. № 1.4-9433-29.
Також, і конверт містить трекінговий номер - 7904907506756, який відслідковуючи на офіційному сайті Укрпошти, свідчить про прийняття отриманого документу 31.03.2021р.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але тільки таким способом і до такої міри, що не порушує сутності цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06, § 230).
Так, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, nn. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, n. 29).
При цьому, Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).
Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11 -989заі18) згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Пунктами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку ухвалу суду від 09.08.2021 у справі № 31/55 скасувати та справу направити для розгляду суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 280, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,
постановив:
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.08.2021 року у справі № 31/55 скасувати.
Справу направити для розгляду скарги до Господарського суду Львівської області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 13 грудня 2021 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.

Суддя                                                                                          Бонк Т.Б.

Суддя                                                                                          Малех І.Б.