ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 грудня 2021 року           справа №200/5701/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: суддя-доповідач Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 р.  у справі  № 200/5701/21 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, стягнення заборгованості,-
                                                              ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач, ГУПФУ), в якому просив:  визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 01.11.2014 року по 31.03.2021 року (включно) у розмірі 358  522,39 грн. стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості з пенсії за період з 01.11.2014 по 31.03.2021 (включно) у розмірі 358  522,39 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року позов задоволено, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1  нарахованої пенсії за період з 01.11.2014 по 31.03.2021 у сумі – 358  522,39 грн; стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену пенсію за період з 01.11.2014 по 31.03.2021 у сумі – 358  522 грн. 39 коп; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.
Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти  нове рішення яким відмовити в задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що стягнення зазначеної суми спірним рішенням суду є подвійною відповідальністю за одне й те ж саме зобов`язання, оскільки спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом у справі № 200/9642/20-а та перейшли до стадії виконання судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 є громадянином України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України, серія: НОМЕР_1 .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі №200/9642/20-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати пенсії за вислугу років з листопада 2014 року; зобов`язано відновити нарахування та виплату пенсії за вислугу років з листопада 2014 року.
26.04.2021 представником позивача направлено адвокатський запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просив надати відомості щодо виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі 200/9642/20-а та надати роздруківку помісячних виплат пенсії ОСОБА_1  та заборгованості з пенсії станом на травень 2021 року.
Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.05.2021 № 0500-0320-8/10847, представнику позивача повідомлено про те, що на виконання рішення суду у справі №200/9642/20-а, відповідачем виконаний розрахунок суми пенсії позивача за період з 01.11.2014 по 31.03.2021, у загальній сумі – 358  522,39 грн. Також зазначено, що доплата за рішенням суду за період з 01.11.2014 по 31.03.2021, у сумі – 358  522,39 грн.., як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду, та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.
З розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою № 0503010857 за дорученням № Д0503010857/43 ОСОБА_1 вбачається, що пенсія за період з 01.11.2014 по  31.03.2021, у сумі – 358  522,39 грн. відповідачем нарахована, але не виплачена позивачу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно з частинами 2 та 3  статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно із положеннями частин 1 та 2  статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу(ч. 8ст. 382 КАС України).
Відповідно до частини 1  статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.
Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі №440/1810/19, від 03 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18.
Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі №200/9642/20-а.
Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнання протиправними дії відповідача та стягнення заборгованості з виплати пенсії та компенсації втрати частини пенсійних виплат у зв`язку з порушенням строків їх виплати за спірний період - є одним із способів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі №200/9642/20-а.
Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Наявність спеціальних правових норм КАС України(ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.
Відповідно до пункту 4 частини 1статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Таким чином, суд вбачає наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.
Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238,240цього Кодексу.
Вищевикладене обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про закриття провадження у справі.
Керуючись статтями 238, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                          ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 р.  у справі  № 200/5701/21 – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 р.  у справі  № 200/5701/21  - скасувати.
Закрити провадження у справі 200/5701/21 за позовом ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, стягнення заборгованості.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст складений та підписаний 08 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                                  Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                   А.А. Блохін

                                                                                                           І.В. Геращенко