Справа № 346/1639/21 
Провадження № 33/4808/534/21 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,- 
                                                     
                                                         в с т а н о в и в :
Судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2021 року о 03 год. 25 хв. гр. ОСОБА_1 у м. Коломия по вул. Верещинського, керував транспортним засобом «ВАЗ-212140» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння та, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто своїми діями порушив п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду є незаконною у зв`язку із порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апелянт вказує на те, що огляд водія на стан наркотичного сп`яніння поліцейським  на місці зупинки транспортного засобу не проводився, що підтверджується відсутністю акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, обов`язковість  якого зумовлена відповідною Інструкцією Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, про що захисником було зазначено в письмових пояснення наданих до матеріалів справи.
Апелянт вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить даних доказів його вини у вчиненні правопорушення та є таким, що не відповідає вимогам закону, зокрема в ньому вказано, що особу встановлено згідно ІПНП «Цунамі», що не є документом, який посвідчує особу та не відповідає вимогам Інструкції та положенням ст.256 КУпАП. В протоколі містяться дані (внизу протоколу), які не передбачені Законом та не є необхідним для вирішення справи, що внаслідок порушень при його складанні є визнання його неналежним доказом у справі.
Апелянт звертає увагу на те, що працівником поліції йому не було роз`яснені його права та обов`язки передбачені КУпАП та Конституцією України, про що свідчить відсутність його підпису у відповідній графі протоколу, та є порушенням права на правову допомогу.
Направлення та відеозапис події правопорушення з нагрудної камери працівником поліції вважає неналежними доказами відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Вважає, що перелічені обставини свідчать про те, що оскаржуване рішення прийняте без дослідження усіх обставин справи, а докази його вини, які лежать в основі є неналежними доказами, з огляду на що постанова суду підлягає скасуванню.
Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення.
В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1   не з`явився, хоча в установленому законом порядку  неодноразово повідомлявся про розгляд апеляційної скарги, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердив поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції. 
Разом з тим, 06.10.2021 року від захисника адвоката Романенчука А.В. надійшла заява в який він просить розглянути справу без участі його та ОСОБА_1 та звертає увагу на те, що останній повністю підтримує доводи своєї апеляційної скарги.
Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Романенчук А.В. неодноразово повідомлялись про розгляд апеляційної скарги,  не подали клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції та приймаючи до уваги вищевказану заяву захисника, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його  захисника адвоката Романенчука А.В. 
        Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.
Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа  "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки “право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника та оскаржити судові рішення. 
Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на недосконалість  КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року  та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.  
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, а його представник адвокат Романенчук А.В. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь які докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 в судове засідання 13.07.2021 року не з`явився та не повідомив причини своєї неявки в судове засідання.
Слід зауважити, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 надійшли до суду 12.04.2021 року. За заявою ОСОБА_1 розгляд справи неодноразово переносився: на 11.05.2021 року - заява ОСОБА_1 (а.с.9,11), на 17.06.2021 року – заява ОСОБА_1 про перенесення у зв`язку із хворобою без підтверджуючих на це даних (а.с.17).
08.07.2021 року адвокатом Романенчук А.В. було подано клопотання про ознайомлення із матеріалами справи (а.с.21) та додано ордер № 1012387 від 08.07.2021 року на надання правової допомоги ОСОБА_1 (а.с.22) та договір про надання правової допомоги від 08.07.2021 року (а.с.28).
В день розгляду справи 13.07.2021 року адвокатом Романенчук Б.В. в інтересах ОСОБА_1 було подано до суду письмові пояснення по суті висунутого обвинувачення  з наведенням обґрунтування щодо відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Судом при розгляді справи по суті та при ухваленні оскаржуваної постанови суду були досліджені та взяті до уваги подані захисником письмові пояснення, перевірені його доводи та наведені мотиви, щодо їх спростування. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду, який постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.08.2021 року було поновлено з метою надання ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду.
Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та доводиться матеріалами адміністративної справи, зокрема: даними направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 квітня 2021 року згідно із яким у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме : зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, однак від проходження огляду останній відмовився; даними переглянутого в судовому засіданні відеозапису події правопорушення, з нагрудної камери працівника поліції, на якому видно що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що його зупинено за порушення Правил дорожнього руху та про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на підтвердження чого в матеріалах справи є вказане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння. Однак, водій категорично відмовився від проходження такого огляду.
Судом першої інстанції посилання представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності на порушення процедури проведення огляду, а саме, що працівниками поліції не забезпечено проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що не складено акт суд до уваги не взяв зважаючи на те, що порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Судом зазначено, що згідно п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Таким чином, судом вказано на те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я і саме поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння до медичного закладу, а тому посилання апелянта на те, що огляд на місці зупинки не проводився не відповідає нормам законодавства.
Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом у справі, оскільки в ньому не вказані всі передбачені законом дані, а також містяться дані, які не передбачені відповідною Інструкцією. 
Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. 
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у відмові від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.5 Правил дорожнього руху України.
Апеляційний суд вважає, що обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у відмові від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.5 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до вимог ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244133 від 03.04.2021 року, водій ОСОБА_1 03 квітня 2021 року о 03 год. 25 хв. гр. у м. Коломия по вул. Верещинського, керував транспортним засобом «ВАЗ-212140» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою – поліцейським СРПП ВП Коломийського РВП се6ржантом поліції Микитчук Б.В., вказаний протокол підписаний уповноваженою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення.
В протоколі зазначено, що свідки не залучались.
ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в Коломийському міськрайонному суді.
Зазначено, що до протоколу додається диск із відеофіксацією, рапорти, направлення, витяг з ІПНП «Цунамі».
В графі протоколу пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень по суті вчиненого ним правопорушення та від підписання в графі протоколу про ознайомлення його з правами та обов`язками а також щодо розгляду справи в Коломийському міськрайонному суді.
В протоколі працівником поліції зазначено, що посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось, тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами ОСОБА_1 не видавався і від підпису в протоколі останній також відмовився.
В протоколі поліцейський вказав на те, що транспортний засіб марки ВАЗ 21240 д.н.з. НОМЕР_1 залишено на місці зупинки без порушень ПДР України за адресою м. Коломия вул. Верещинського.
Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП, а доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом у справі є необґрунтованим.
Так, в матеріалах справи відсутня копія протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про виконання працівником поліції своїх обов`язків щодо її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
При вирішанні цього питання суд виходить із сукупності досліджених доказів, які дозволяють встановити порядок вчинення процесуальних дій та свідчать про обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про зміст висунутого обвинувачення та наявність реальної можливості організувати ефективний захист своїх інтересів. 
Зі змісту матеріалів справи та долучених до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що останній погодився (а.с.1). 
Зі змісту апеляційної  скарги вбачається, що ОСОБА_1 розуміє зміст висунутого йому обвинувачення та вважає, що він не вчиняв правопорушення і його вина у вчиненні правопорушення не доведена належними та допустимими доказами.  
У відповідності до рапортів поліцейських СРПП ВП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції Б. Микитчук (а.с.3) та капрала поліції Д. Кубаєвич (а.с.4) вбачається, що 03.04.2021 року о 03 год. 25 хв. в м. Коломия по вул.. Верещинського було зупинено транспортний засіб марки ВАЗ 212140 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . В автомобілі не працювала секція підсвітки державного номерного знаку в темну пору доби, що не давало можливості ідентифікувати номерний знак. У ході спілкування із водієм, у останнього було виявлено наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук, окрім того особа перебувала у стані збудження. Було запропоновано пройти медичний огляд на факт вживання наркотичних засобів у встановленому законом порядку в лікувальному закладі КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР, на що водій категорично відмовився. В рапорті зазначено, що ОСОБА_1 було ознайомлено із його правами відповідно до ст.. 63 Конституції України та ст..268 КУпАП, після чого на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та постанова про адміністративне правопорушення за ст.126 ч.1 КУпАП. В рапорті також зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень та підписів. Тарснпортний засіб було залишено на місці зупинки транспортного засобу без порушень ПДР України.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані рапорти працівників поліції  за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про законність своїх дій.
Разом з тим, дані вищевказаних рапортів працівників поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовних дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.
Апелянт ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначив, що судом при прийнятті рішення по справі не взято до уваги пояснення та заперечення подані його захисником до суду першої інстанції про його невинуватість у вчиненні правопорушення, в результаті чого прийшов до передчасного висновку про його винуватість у вчиненні правопорушення.
Однак, як вбачається із мотивувальної частини постанови Коломийського міськрайонного суду від 13.07.2021 року суд  перевіряв вищевказані письмові доводи надані його захисником адвокатом Романенчук А.В. та прийшов до висновку, що вони є безпідставними. 
Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини у вчиненні ним правопорушення.
Апеляційний суд вважає вищевказані доводи ОСОБА_1 неспроможними та безпідставними і такими, що повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.  
Так, до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2), згідно якого водій ОСОБА_1 03.04.2021 року о 03 год. 40 хв. направлявся до КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР.  
Відповідно до вказаного направлення у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння: зіниці очей, які не реагували на світло, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, поведінка. В даному направленні поліцейським зазначено, що огляд не проводився  у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 .
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд  у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння  або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції  тільки за наявністю обставин, які передбачені ст.17 КУпАП.
Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння. 
Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
З вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівника поліції проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
На відеозаписі також зафіксовано роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 його прав та обов`язків у відповідності до вимог КУпАП та Конституції України та з`ясовано чи він їх розуміє, на що останній відповів що розуміє та погоджується із ними. 
Зі змісту відеозапису вбачається, що працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 про складання  відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. 
Зі змісту вищевказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування працівників поліції із водієм ОСОБА_1 , в останніх виникла підозра про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, після чого запропонували останньому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився. Останньому було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до КУпАП та ст..63 Конституції України, повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та роз`яснено право на порядок оскарження дій працівників поліції., на що ОСОБА_1 відповів, що йому права зрозумілі.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, здійснені працівником поліції  за допомогою наявних в нього технічних засобів та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.  
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 щодо не роз`яснення працівником поліції йому прав та обов`язків у відповідності до вимог закону, що стало порушенням його прав, оскільки такі доводи спростовуються долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.  
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином, працівником поліції правомірно було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки вважали що у останнього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, про що зробили запис у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №244133 від 03.04.2021 року.
У відповідності до вимог ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не проводилось залучення свідків у справі, оскільки огляд водія ОСОБА_1 було проведено поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки  в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про дотримання працівником поліції вимог КУпАП щодо ОСОБА_1 . 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку. 
Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння встановлюється судом на підставі доказів, які досліджені та оцінені судом  за внутрішнім переконанням. 
Апеляційний суд звертає увагу, що у разі незгоди водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан сп`яніння або  неможливості проведення такого огляду на стан сп`яніння поліцейським, такий огляд повинен бути поведений у медичному закладі відповідним лікарем. 
Ст.266 КУпАП встановлені певні гарантії щодо права водія транспортного засобу вимагати проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.Зокрема, огляд на стан сп`яніння у медичному закладі проводиться у разі незгоди з  проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейським або у разі незгоди з результатом такого огляду.
Разом з тим,  у разі виявлення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані наркотичного сп`яніння є злочином, який може привести до особливо тяжких наслідків та повинен бути негайно припинений. За таких обставин, поліцейський, враховуючи  наявні обставини, з метою отримання об`єктивного результату огляду водія транспортного заходу  на стан сп`яніння, самостійно визначає спосіб в який повинен бути проведений огляд  водія на стан сп`яніння.  
Вказана норма закону більш детально відображена у п. 12 Інструкції , яким встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє, цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Аналіз вказаних нормативних актів та усталеної судової практики свідчить, що у разі виявлення у водія транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння поліцейським не проводиться і для  проведення відповідного медичного огляду  водій направляється до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 Порядку направлення особи  для  огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під  впливом лікарських препаратів,  що знижують її увагу та швидкість реакції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 саме поліцейський   забезпечує   проведення   огляду   водія транспортного  засобу  в  закладі  охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП  огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду першої інстанції, відповідає матеріалам справи, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та його відмова від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі відповідно до встановленого порядку, підтверджується сукупністю доказів, які досліджені судом.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від  проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення обране судом в мінімальних межах ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.
За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_1 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-
                                                          п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                    О.П. Васильєв