Справа № 127/17521/20
Провадження № 22-ц/801/2076/2021
Категорія: 53
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року	Справа № 127/17521/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя – доповідач),
суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. Ю.,
секретар судового судового засідання: Француз М. Г.,
учасники справи: 
позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,
відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ», відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «АДР Логістик»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Дегтярьовим Олегом Миколайовичем, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Сичука М. М. в м. Вінниця, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення,
в с т а н о в и в :
13 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав позов до ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ», ТОВ «АДР Логістик» про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо – транспортної пригоди.
Позов мотивовано тим, 28.09.2019 року, водій ОСОБА_2 керуючи технічно справним автопоїздом, що складається із спеціалізованого вантажного сідлового тягача (автомобіля) марки DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , та спеціалізованого напівпричепу – цистерни марки MERCERON M – 343RDP125, державний номерний знак НОМЕР_2 , з необережності допустив зіткнення з технічно справним автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті вказаної дорожньо – транспортної пригоди автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_3 , зазнав механічних пошкоджень, а його пасажирка ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.
За результатом зазначеної події було зареєстровано кримінальне провадження № 12019020010002116 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке 21.11.2019 року було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а матеріали відносно ОСОБА_2 направлені до управління патрульної поліції для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
21.01.2020 року постановою Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. в дохід держави, без позбавлення права керування.
Власником автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_3 є  ОСОБА_1  згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
ТОВ «АДР «Логістик» є власником автомобіля марки DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепа – цистерни марки MERCERON M – 343RDP125, державний номерний знак НОМЕР_2 , які застраховані ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ», сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну складає 100 000,00 грн. з нульовою франшизою.
Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 183Е-09/19 від 29.10.2019 року, вартість матеріального збитку, заподіяного, власникові автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження під час ДТП, в цінах станом на момент виконання даного дослідження складає 189 742,01 грн.
Відповідачем ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ» не виплачено страхове відшкодування в строк, передбачений п. 36.1 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
Позивач просив стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ» матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 100 000,00 грн. та стягнути з ТЗОВ «АДР «Логістик» 89 742,01 грн. Також позивач просив у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ» пеню у розмірі 10 021,93 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 012,31 грн. та 3% річних у розмірі 1 841,10 грн.; з ТОВ «АДР «Логістик» пеню у розмірі 7 612,09 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 623,16 грн. та 3% річних у розмірі 1 371,95 грн. Також позивач просив стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати, а саме: 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, 2 228 грн на залучення експерта, 1 897,43 грн та 420, 40 грн на сплату судового збору.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2021 року позов задоволено частково: 
-стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо – транспортної пригоди в розмірі 100 000 гривень 00 копійок, пеню в розмірі 4 251 гривню 37 копійок, 3% річних в розмірі 1 106 гривень 56 копійок, інфляційні втрати в розмірі 696 гривень 78 копійок; 
-стягнуто з ТОВ «АДР Логістик» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо – транспортної пригоди в розмірі 1 567. В іншій частині позову відмовлено. 
-стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 060 гривень 55 копійок, витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 9 854 гривні 35 копійок, витрати, пов`язані з експертним товарознавчим дослідженням в розмірі 2 200 гривень 00 копійок.
-стягнуто з ТОВ «АДР Логістик» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 15 гривень 68 копійок, та витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 145 гривень 65 копійок.
Рішення мотивоване тим, що у відповідності до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і висновку експерта № 1942/21-21 від 26.05.2021 року,  ОСОБА_1  підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП (залишки), що становить: 101 567,51 грн та з урахуванням суми страхового відшкодування за договором зі страховиком, прийшов до висновку про стягнення  100 000 грн, а з ТОВ «АДР Логістик» 1 567,51 грн – суму, не покриту страховим відшкодуванням. Оскільки відповідач ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ» не здійснила виплату страхового відшкодування у строк, передбачений законом, то у відповідності до ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК України з нього слід стягнути суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, а також у відповідності до п. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплатити пеню з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період прострочення. Суд навів власний розрахунок зазначених сум. Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення пені , індексу інфляції та 3% річних з ТОВ «АДР «Логістик», суд зазначив, що дія ст. 625 ЦК України не поширюється на дані правовідносини, оскільки розмір зобов`язання ТОВ АДР «Логістик» перед позивачем визначено цим судовим рішенням, а тому не може йтися про прострочення виконання зобов`язання. Судові витрати позивача розподілено між відповідачами пропорційно задоволених вимог.
Не погодившись із зазначеним рішенням, 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити його позов в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд взяв до уваги висновок експерта щодо утилізаційної вартості автомобіля, проте таке питання на вирішення експерта не ставилося. Не погоджується позивач з мотивами рішення про часткове задоволення вимог про стягнення штрафних санкцій з СК «Київ РЕ», вважає розрахунок суду невірним. Також не погоджується з мотивами суду відмови у стягненні штрафних санкцій з ТОВ «Логістик».
Впродовж встановленого судом строку відзив від учасників справи на адресу апеляційного суду не надійшов.
В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Дегтярьов О. М. підтримав викладене в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. представники відповідачів в судове засідання не з`явились про дату та час розгляду апеляційної скарги у справі були належним чином повідомлені.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.
По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:
-28.09.2019 року о 02:00 год. у м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе в напрямку міста на регульованому перехресті з вулицею Львівське шосе, Федюра В. В., керуючи транспортним засобом «ДАФ» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіпу-цистерни «МЕРКЕРОН» д.н.з. НОМЕР_2 , перед початком виконання повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним, виконуючи маневр на вимкнений сигнал світлофора, забороняючий рух, з необережності допустив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_3 від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 47, т. 1);
-За вказаною подією були внесені відомості до ЄРДР за № 12019020010002116 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В подальшому кримінальне провадження 21.01.2019 року було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а матеріали відносно ОСОБА_2 , направлені до управління патрульної поліції для притягнення останнього до адміністративної відповідальності;
-Постановою Франківського районного суду м. Львова від 21 січня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. в дохід держави, без позбавлення права керування (а. с. 47, т. 1)
-власником автомобіля марки DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепа – цистерни марки MERCERON M – 343RDP125, д.н.з. НОМЕР_2 є ТЗОВ «АДР «Логістик», розташоване у м. Львів, вул. Наукова, 49-А/27, що слідує з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 , виданого 17.03.2018 року ТСЦ 4641( а.с. 41, 42 т.1);
-Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_5 , виданого 02.04.2019 року, власником автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_1 (а. с. 52, т. 1);
-Відповідно до поліса № АО/6509918 обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого АТ «СГ «ТАС» (приватне) від 10.09.2019 року, з терміном дії до 09.09.2020 року, автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_3 застрахований та сума страхового відшкодування складає 100 000,00 грн. (а.с. 53);
-Відповідно до полісів № АО/0529234 та № АО/0529235 обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ» від 28.03.2019 року, з терміном дії до 27.03.2020 року, автомобіль марки DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахований та сума страхового відшкодування складає 100 000,00 грн. з нульовою франшизою (а.с. 44, 45 т.1);
-висновком експертного авто товарознавчого дослідження № 183Е-09/19 від 29.10.2019 року, встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного, власникові автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження під час ДТП, в цінах станом на момент виконання даного дослідження складає 189 742,01 грн (а.с.55-58, т. 1);
-висновком експерта за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи № 1942/21-21 від 26.05.2021 року встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження під час ДТП, 28.09.2019 року, станом на час виконання даного дослідження, складає 172 473,67 грн. в тому числі ПДВ. Величину матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2007 року випуску, в результаті ДТП з урахуванням деталей, які не були пошкоджені при ДТП визначити не являється можливим. Вартість деталей автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2007 року випуску, які не було пошкоджено в результаті ДТП визначити не являється можливим. Утилізаційна вартість КТЗ автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2007 року випуску, станом на дату проведення експертизи, складає 88 174,50 грн (а. с. 201-233, т. 1);
-26.12.2019 року ОСОБА_3 до ТДВ «СК «Київ РЕ» направив рекомендований лист із повідомленням про дорожньо – транспортну пригоду із схемою ДТП та копіями відповідних документів згідно додатку про настання страхового випадку, відповіді отримано не було (а.с. 26-27, т. 1).
Між сторонами виник спір з приводу стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Позивач в апеляційній скарзі наголошує, що відповідно до статті 1192 ЦК України. Відшкодуванню підлягає розмір збитків, які визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, а тому, на його думку це є розмір матеріального збитку, визначений висновком авто товарознавчого дослідження № 183 Е-09/19 в розмірі 189 742,01.
Проте спеціальним законом, який визначає порядок відшкодування шкоди, спричиненої власникам наземних транспортних засобів, є ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
І в експертному висновку авто товарознавчого дослідження № 183Е-09/19 від 29.10.2019 року (а. с. 55-58, т. 1), і у висновку експерта судової авто товарознавчої експертизи № 1942/21-21 від 26.05.2021(а. с. 201-233, т. 1) встановлено, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ідентичного, технічно справного автомобіля, відповідно проводити ремонтно-відновлювальні роботи економічно недоцільно.
Відповідно до п. 30.1  статті 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Згідно пункту 30.2. статті 30 цього ж Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Саме ця норма закону підлягає застосування в справі, що розглядається, що відповідає положенням статті 1192 ЦК України.
Відтак, суд першої інстанції, з урахуванням як висновку авто товарознавчого дослідження, так і висновку судової автотоварознавчої експертизи, дійшов правильного висновку, що автомобіль позивача є фізично знищеним і тому порядок відшкодування завданої йому шкоди регламентовано статтею 30, а не статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і розмір відшкодування позивачеві слід розрахувати як різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП (залишки).
Разом з тим, здійснюючи розрахунок, суд першої інстанції взяв до уваги не вартість транспортного засобу позивача до ДТП, а розмір матеріального збитку. Не зважаючи на те, що про це не йдеться в апеляційній скарзі, проте апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги (ч.4 ст. 367 ЦПКУ), оскільки судом першої інстанції допущено невірне застосування норм матеріального права, яке істотно впливає на визначення розміру шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача.
Відтак апеляційний суд наводить власний розрахунок розміру шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача: Так, у висновку авто товарознавчого дослідження № 183Е-09/19 від 29.10.2019 року (а. с. 55-58, т. 1) зазначено, що середня ринкова вартість аналогічного колісного транспортного засобу (Сср) дорівнює 199 728 грн 43 коп. (а. с. 57, т.1 на звороті), та саме цю вартість слід брати до уваги як ринкову вартість транспортного засобу позивача до ДТП, оскільки визначення її в автотоварознавчу дослідженні за датою є найбільш наближеним до моменту коли сталася ДТП, тоді як зазначену середню ринкову вартість аналогічного колісного транспортного засобу (Сср) у Висновку експерта № 194/21-21 від 26.05.02021 року визначено станом на день проведення експертизи, тобто більше як через один рік вісім місяців після ДТП, а тому вона не може відображати реальну вартість цього транспортного засобу до ДТП.
Залишкова (утилізаційна вартість) пошкодженого у ДТП транспортного засобу позивача становить 88 174 грн 50 к. (пункт 4 висновку судової авто товарознавчої експертизи № 1942/21-21 від 26.05.2021(а. с. 209 на звороті, т. 1).
Відтак, розмір шкоди, спричиненої фізичним знищенням транспортного засобу позивача, який підлягає йому відшкодувати, становить 111 553, 93 грн (199 728,43 – 88 174,50 =111 553, 93).
Доводи апеляційної скарги про те, що експерт у висновку судової авто товарознавчої експертизи № 1942/21-21 від 26.05.2021 вийшов за межі поставлених йому запитань не заслуговують на увагу, виходячи з наступного: дійсно судом на вирішення експерта ставилось питання: «4. Яка остаточна вартість автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_3 ,2007 року випуску, з урахуванням деталей, які не були пошкоджені в результаті ДТП (ринкова вартість залишків)?» (т.1, а.с. 188). Однак, даючи відповідь на питання 4, експерт в мотивувальній частині висновку обґрунтовує свою відповідь тим, що встановити вартість технічно справних складових автомобіля не є можливим, на підставі проведених розрахунків встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, перевищують ринкову вартість ідентичного, технічно справного автомобіля, тобто проводити ремонтно-відновлювальні роботи представленого автомобіля економічно недоцільно, то відповідно до п. 7. 18 Методики ринкова вартість такого КТЗ не розраховується, у цьому випадку може бути визначена утилізаційна вартість КТЗ. Отже, експерт діяв в межах своїх повноважень, його відповідь є обґрунтованою, мотивованою, в апеляційній скарзі не наведено аргументів, які б свідчили про порушення експертом тих чи інших вимог нормативно-правових актів.
Виходячи з положень статті 1194 ЦК України, пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням того, що розмір страхового відшкодування визначений в Полісах № АО/0529234 та № АО/0529235, якими застраховано цивільно-правову відповідальність ТОВ «АДР «Логістик», визначений в розмірі 100 000 грн. без врахування франшизи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з відповідача ТДВ «СК «Київ РЕ» підлягає стягненню на користь позивача 100 000 гривень.
Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якому зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Отже, визначаючи період прострочення страховиком виплати страхового відшкодування, з відповідача ТДВ «СК «Київ РЕ» на користь позивача суми пені, 3 % річних, інфляційний втрат, суд першої інстанції вірно взяв до уваги ту обставину, що позивач звернувся до страховика з повідомленням про ДТП 26.12.2019 року (а.с. 24-27, т.1), а тому саме з цієї дати слід обраховувати 90-денний граничний максимальний термін, впродовж якого страховик повинен був виплатити страхове відшкодування. Розрахунки, зазначені судом першої інстанції, здійснені вірно. Доводи апеляційної скарги про те, що такий період слід обраховувати, починаючи з 91 дня від моменту ДТП, є власним тлумаченням позивача та не гуртуються на вимогах закону.
Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог до відповідача ТДВ «СК «Київ РЕ» є вірним, ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи та постановлене з вірним застосуванням норм матеріального права.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не вірно визначив остаточну суму шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача (аргументи наведено вище у тексті цієї постанови), тому апеляційний суд змушений переглянути правильність вирішення судом першої інстанції вимог позивача ОСОБА_1 до відповідача ТОВ «АДР «Логістик.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, з урахуванням того, що апеляційним судом визначено, що на користь позивача слід стягнути позивача 111 553, 93 грн у відшкодування шкоди, внаслідок ДТП, враховуючи, що 100 000 грн. підлягає стягненню зі страховика, з власника транспортного засобу- відповідача ТОВ «АДР «Логістик» слід стягнути на користь позивача 11 553, 93 грн. матеріальної шкоди (111 553,93 – 100 000) різниці між фактичним розміром шкоди і страхового відшкодування
Таким чином, в цій частині рішення Вінницького міського суду від 27.07.2021 року підлягає зміні в частині визначення розміру суми, яка підлягає стягненню з ТОВ «АДР «Логістик» як власника транспортного засобу на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
Стосовно доводів апеляційної скарги в частині відмови в стягненні пені, 3% річних та інфляційний втрат з відповідача ТОВ «АДР «Логістик», апеляційний суд приходить до висновку про їх необґрунтованість. З огляду на природу зазначених штрафних санкцій (положення ст. 625 ЦК України), їх нарахування можливе в разі прострочення виконання зобов`язань. Законом не встановлено для власника транспортного засобу(винуватця ДТП) терміну, впродовж якого він має відшкодувати спричинену шкоду, доказів звернення позивача до відповідача з вимогою про стягнення матеріали справи не містять, розмір шкоди, яку повинен компенсувати ТОВ «АДР «Логістик» визначений судовим рішенням, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факт прострочення зобов`язання з боку ТОВ «АДР «Логістик» відсутній, а тому підставно відмовив в задоволенні позову в цій частині.
Таким чином, рішення суду першої інстанції, ухвалене у цій справі підлягає зміні лише в частині визначення розміру суми, яка підлягає стягненню з ТОВ «АДР «Логістик» як власника транспортного засобу на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В іншій частині рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків суду першої інстанції.
Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає зміні, апеляційний суд в порядку частини 13 статті 141 ЦПК України змінює розподіл судових витрат.
При зверненні до суду першої позивач поніс судові витрати у сумі 22 363 грн, а саме :
- 1 897,43 грн судовий збір за подання позову (а.с. 15 т. 1);
- 420,40 грн судовий збір за подання заяви про забезпечення позову (а. с. 16, т. 1);
- 2 200 грн витрати на оплату автотоварознавчого дослідження (а. с. 54, т. 1);
- 15 000 грн витрати за надану правничу допомогу (а. с. 88, т.1),
що складають у сумі19 517, 83 грн.
З урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України та часткового задоволення позову (54,9 %) з відповідачів на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судових витрат у розмірі 10 715,29 грн (19 517,83 х 54,9% = 10 715, 29).
Оскільки судове рішення в частині вирішення вимог до ТДВ «СК «Київ РЕ» підлягає залишенню без змін, то в цій частині апеляційний суд не змінює розподіл судових витрат, понесених у суді першої інстанції.
Разом з тим, оскільки судове рішення підлягає зміні в частині вирішення вимог до ТОВ «АДР «Логістик», то в цій частині апеляційний суд змінює розподіл судових витрат, понесених в суді першої інстанції, отже з ТОВ «АДР «Логістик» на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 050,09 грн (10 715,29 х 9,8% = 1 050,09), тобто пропорційно до задоволених вимог.
Оскільки апеляційна скарга підлягає до задоволення лише в частині вирішення позовних вимог, заявлених до ТОВ «АДР «Логістик», а в частині вимог до ТДВ «СК «Київ РЕ» задоволенню не підлягають, тому апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат стосовно відповідача ТОВ «АДР «Логістик» пропорційно: за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 2 846 грн (а. с. 45, т.2), у рахуванням задоволених вимог з ТОВ «АДР «Логістик» на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 278,91 грн (2 846 х 9,8% = 278,91).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Дегтярьовим Олегом Миколайовичем задовольнити частково.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2021 року в частині визначення розміру суми, яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР Логістик» змінити, виклавши абзаци третій та шостий резолютивної частини рішення в редакції цієї постанови:
«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР Логістик» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо – транспортної пригоди в розмірі 11 553, 93 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят три) гривні 93 копійки.
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР Логістик» на користь ОСОБА_1 1 050 (одну тисячу п`ятдесят) гривень 09 копійок у відшкодування судових витрат, понесених у суді першої інстанції».
В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2021 року залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР Логістик» на користь ОСОБА_1 278 (двісті сімдесят вісім) гривень 91 копійку витрат по сплаті судового збору, понесених у ході апеляційного розгляду справи.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач – ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Відповідач – Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ», місцезнаходження: вул. Василя Тютюнника, 13-Б, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33442139.
Відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «АДР Логістик», місцезнаходження: вул. Наукова, 49-А/27, м. Львів, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41950834.

Головуюча                               Т. М. Шемета

Судді:                                  О. Ю. Береговий 

                                                                                О. С. Панасюк  

 Повне судове рішення складено  29 жовтня 2021 року.