ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 380/7567/20 пров. № А/857/14335/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Бруновської Н.В., Запотічного І.І., 
за участю секретаря судового засідання:    Омеляновської Л.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення  Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року, ухвалене суддею Сидор Н.Т. у м.Львові о 17:57, повний текст якого складений 14 червня 2021 року, у справі № 380/7567/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Первинної профспілкової організації Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУНП у Львівській області Львівської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,- 

                                                       ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2020 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача – Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області № 2445 від 11.08.2020 “Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції органів та підрозділів ГУНП” в частині третій щодо звільнення з Національної поліції ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора СРПП № 1ПП Сокальського ВП Червоноградського ВПГУНП у Львівський області; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Львівській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що підставою для проведення службового розслідування стало повідомлення про кримінальне провадження №62020140000000546 від 25.05.2020 за ч.3 ст. 368 КК України відносно ОСОБА_2 , однак проведеним службовим розслідуванням причетності до інциденту позивача та його напарника ОСОБА_3 не встановлено. На думку позивача, висловлюючи позицію щодо звільнення позивача зі служби в Національній поліції у зв`язку з порушенням службової дисципліни, відповідач, перебравши на себе функції суду, чим, всупереч вимог ст. 62 Конституції України, порушив принцип презумпції невинуватості, фактично визнав позивача винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в той час як у кримінальному провадженні № 62020140000000546 позивач ніякого статусу не має. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року позов задоволено.
Суд дійшов висновку, що відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття оскаржуваного наказу ГУНП у Львівській області від 11.08.2020 №2445 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, оскільки згідно висновку службового розслідування від 04.08.2020 не було встановлено порушення позивачем службової дисципліни.
Крім того, судом вказано на недотримання строків проведення службового розслідування.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що висновки суду про відсутність даних щодо протиправної поведінки позивача, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і дією (бездіяльністю) порушника не відповідають дійсним обставинам справи.
Крім того, покликаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22 травня 2020 року №825/2328/16, звертає увагу, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі не може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Крім того наголошує, що наказ ГУНП у Львівській області від 01.07.2020 №1992, яким продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП у Львівській області від 04.06.2020 №1777 до 04.08.2020, не оскаржено.
Заслухавши суддю – доповідача, позивача та його представника, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Правовий порядок в Україні за визначенням ст. 19 Конституції України ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізує програми професійно - технічного навчання, підготовки та перепідготовки кадрів відповідно до суспільних програм. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України). Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Громадянам згідно з ст. 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.
Загальні правові засади і гарантії здійснення громадянами України свого конституційного права на працю визначає Кодекс законів про працю України (далі   - КЗпП України).
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.
Так, судом достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» №1777 від 04.06.2020 призначено службове розслідування за фактом надходення 03 червня 2020 року до ГУНП у Львівській області інформації про те, що цього ж дня по АДРЕСА_1 співробітниками Львівського управління ДВБ НП України та ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, розпочатого 25.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, затримано оперуповноваженого відділу оперативних розробок та агентурно-оперативної роботи УПН ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 , який, діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час службовими особами ГРПП Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП, вимагав та отримав від громадянина ОСОБА_4 неправомірну грошову винагороду в сумі 7000 грн за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Також з цього приводу до ГУНП прийшов лист з ЛУ ДВБ НП України.
Зазначений наказ видано відповідно до статей 14, 15 Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України", Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України і Положення про дисциплінарні комісії в національній поліції України, які затверджені наказом МВС України від 07.11.2018 №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807.
Для проведення службового розслідування зазначеним наказом створено дисциплінарну комісію.
Рапортом від 01.07.2020 старший інспектор ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області голова дисциплінарної комісії Шевчук Р. доповів начальнику ГУНП у Львівській області Віконському В. про неотримання інформації з ТУ ДВБ, розташованого у м.Львові, про прийняте процесуальне рішення відносно окремих працівників СРПП №1 Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у рамках досудового розслідування кримінального провадження №62020140000000546 від 25.05.2020, необхідної для прийняття законного рішення у службовому розслідуванні; просив дозволу на продовження терміну проведення службового розслідування на 30 днів – до 04.08.2020.
Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №1992 від 01.07.2020 продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП у Львівській області від 04.06.2020 №1777, до 04.08.2020.
За результатами службового розслідування комісією оформлений Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками органів та підрозділів ГУНП у Львівській області.
Згідно даного висновку відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування, частково знайшли своє підтвердження.
Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2445 від 11.08.2020 “Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції органів та підрозділів ГУНП” (далі – наказ №2445 від 11.08.2020) за грубе порушення службової дисципліни до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення – звільнення з посади.
Цим наказом за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 ч. 1 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, п.п. 2, 3 ,6, 7 розділу І, п.п. 1, 7, 10, розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735, п.5 розділу І, п.п. 1, 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ч.ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та скоєння вчинку, що підриває авторитет поліції, до СРПП № 1 ПП Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0063837), застосовано дисциплінарне стягнення – звільнення зі служби в поліції.
Підставою для винесення наказу №2445 від 11.08.2020 слугував висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками органів та підрозділів ГУНП у Львівській області, затверджений т.в.о. начальника ГУНП у Львівській області 04.08.2020.
Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №245о/с від 13.08.2020 по особовому складу капітана поліції ОСОБА_1 (0063837) інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 патрульної поліції Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУНП у Львівській області з 13 серпня 2020 року звільнено зі служби в поліції відповідно до Закону України “Про Національну поліцію” за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Позивач, вважаючи наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 11.08.2020 № 2445 в частині, що стосується безпосередньо ОСОБА_1 , протиправним, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає  Закон України “Про Національну поліцію” від 02 липня 2015 року №580-VIII                 (далі – Закон №580-VIII).
Згідно з ч.1 ст. 48 Закону №580-VIII призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у ст.47 вказаного Закону.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною 1 статті 18 цього ж Закону, визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до 19 Закону України “Про Національну поліцію” передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Законом України “Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України” (далі - Закон № 2337-VIII).
В розумінні частини 1 статті 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна – дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. 
Згідно з ч.2 цієї статті службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. 
За ч.3 ст.1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених  статтею 18  Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;                          4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з ст.12 Закону № 2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом (ч.3 ст.11 Закону № 2337-VIII).
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:                         1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч.3 ст.13 Закону № 2337-VIII).
Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватись заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.
Відповідно до розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України №1179 від 09.11.2016, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.
Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Абзацами першим, другим пункту 1, шостим пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами. 
Тобто, законодавством встановлено підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку та недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Згідно з статтею 14 Закону № 2337-VIII службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. 
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч.1, ч.2, ч.4 ст.16 Закону № 2337-VIII).
Згідно з ч.3 ст.19 Закону № 2337-VIII під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Звільнення пліцейського із служби в поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. 
Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893, зареєстрований у  Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі – Порядок №893).
Розділом ІІ Порядку №893 визначено підстави для проведення службового розслідування.
Так, відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку №893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Пунктами 2, 4, 5 Розділу VI  Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог  Закону України  “Про захист персональних даних”), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені  статтею 19  Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
Так, з матеріалів службового розслідування судом встановлено, що екіпаж ГРПП Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП в складі інспектора СРПП №1 капітана поліції ОСОБА_1 та поліцейського СРПП №1 старшого сержанта поліції ОСОБА_3 , перебуваючи на службі з 19:00 10.05.2020 по 08:00 11.05.2020 у період часу з 00:35 по 00:41, здійснили реагування на виклик у с. Хлівчани, Сокальського району, після чого направились в сторону с. Двірці, де близько 01:00 здійснили зупинку автомобіля марки “Опель Кадет” р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та у подальшому під час спілкування з даним водієм повідомили останньому про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, однак, в порушення вимог пунктів 2, 3, 6, 7 розділу І, пунктів 1, 7, 10, розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 у встановленому порядку водія даного транспортного засобу на медогляд не скерували, а вступивши у непов`язані зі службою (з виконанням службових обов`язків) розмови, вилучили пред`явлені документи водія та залишили місце зупинки транспортного засобу, не склавши жодних адміністративних документів.
У матеріалах службового розслідування також зазначено, що такими своїми діями, капітан поліції ОСОБА_1 та старший сержант поліції ОСОБА_3 грубо порушили вимоги пунктів 1, 2 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, Присяги поліцейського, основні обов`язки поліцейського, передбачені статтею 18 Закону України “Про Національну поліцію”, щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, пункту 5 розділу І, пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, частин 1, 2 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Такими своїми діями, як вважає відповідач,   ОСОБА_1 та ОСОБА_3 скоїли вчинок, що підриває авторитет поліції.
У спірному наказі зазначено, що наведені факти не лише суперечать сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема поліції, в підрозділі якої проходять службу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , і які зобов`язані вчиняти, згідно своїх обов`язків, дії щодо підтримання правопорядку, а й розхитують підвалини державності, викривляють уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції нашої держави в європейську спільноту.
В той же час, проаналізувавши сукупність встановлених обставин допущеного                ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, те, що останні замість безумовного виконання закріплених законами перед поліцією завдань, їх грубо проігнорували, відтак своїм вчинком дискредитували та підірвали авторитет поліції та поставили під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в органах Національної поліції, комісія прийшла до висновків про необхідність застосування відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 найсуворішого заходу дисциплінарного впливу, передбаченого ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.
Також зі змісту висновку службового розслідування слідує, що комісією при його складанні враховано відібрані пояснення ОСОБА_1 щодо обставин справи.
При цьому, як встановлено із висновку службового розслідування (абзац 1 аркушу 8 висновку), аналізом ІПНП встановлено, що екіпаж ГРПП (позивний Сабур-32) Сокальського ВП Червоноградського ВП в складі інспектора СРПП № 1 капітана поліції ОСОБА_1 та поліцейського СРПП № 1 старшого сержанта поліції ОСОБА_3 о 00:23 прийняв завдання про бійку у с. Хлівчани, Сокальського району, яке було ними відпрацьовано та о 00:41 підтверджено по планшету вжиті заходи (завершенням реагування). При цьому с. Хлівчани знаходиться поблизу с. Двірці, а по треках виявлено здійснення руху автомобіля вказаного ГРПП, якраз у сторону с. Двірці, Сокальського району близько 01:00, що збігається з часом зупинки водія автомобіля марки “Опель Кадет”, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , зазначеним у повідомленні про підозру від 04.06.2020. Вищенаведене свідчить, що працівниками, які здійснювали зупинку водія ОСОБА_4 являються поліцейські - капітан поліції ОСОБА_1 та старший сержант поліції                     ОСОБА_3 .
Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугували висновки службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками органів та підрозділів ГУНП у Львівській області.
Комісією сформовано висновок про те, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, вважати такими, що підтвердились. За грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про Національну поліцію”, щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції; п.п. 2, 3, 6, 7 розділу І, п.п. 1, 7, 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735; п. 5 розділу І, п.п. 1, 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179; ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; пунктів 1, 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та скоєння вчинку, що підриває авторитет поліції, рекомендовано до інспектора СРПП №1 ПП Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення – звільнення зі служби.
Дисциплінарною комісією при оцінці встановлених у ході проведення службового розслідування обставин враховані положення ст.62 Конституції України, якою передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.
В той же час, суд звертає увагу на те, що підставою для притягнення дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни.
Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Провина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому намірі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій.
В контексті даних процесуальних норм та встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірність проведення службового розслідування щодо позивача, призначеного наказом №1777 від 04.06.2020.
В описовій частині висновку про результати службового розслідування викладено обставини вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку (час, місце та спосіб вчинення), наслідки такого проступку.
Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача про його непричетнвсть до інциденту, що став приводом для призначення службового розслідування.
Слід зазначити, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і частково було прийнято на підставі відомостей, що містяться в матеріалах кримінального провадження, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні та неналежному виконанні професійних обов`язків, недотримання службової дисципліни, вчинення дій, які підривають авторитет Національної поліції України, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
Слід зазначити, що висновок про результати службового розслідування підписано усіма членами дисциплінарної комісії, які несуть персональну відповідальність за достовірність викладених у ньому фактів. Окремої думки жоден з членів комісії не висловив. Висновок затверджено т.в.о. начальника ГУНП у Львівській області.
У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування містить повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку щодо встановлення наявності вини порушника.
Щодо доводів позивача про порушення строків проведення службового розслідування, суд апеляційної інстанції, зважаючи на висновки Верховного Суду, вмикладені у постанові від 22 травня 2020 року у справі № 825/2328/16, вважає ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Водночас правомірність наказу Головного управління НП у Львівській області від 01.07.2020 №1992 «Про продовження термінів службового розслідування», яким продовжено службове розслідування, призначене наказом Головного управління НП від 04.06.2020 №1777, до 04.08.2020 не є предметом дослідження в межах спірних правлодносин та окремо позивачем також його не оскаржено.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного наказу, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання реалізації застосованого до позивача дисциплінарного стягнення.
В даному випадку в межах спірних правовідносин підлягає оцінці наявність (відсутність) обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку. 
Відсутність факту притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом, відповідач має право застосувати дисциплінарне стягнення.
Зважаючи на викладене, відповідачем в повній мірі дотримано порядок та процедуру проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією такого стягнення. Вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування.
Прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.
Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.
Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі "Горовенки та Бугара проти України" (Заяви №№36146/05 та 42418/05) п. 38).
В ході судового розгляду справи наданими відповідачем доказами підтверджено, що при проведенні службового розслідування та оформлення його результатів висновком від 04.08.2020 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений  законом, добросовісно та розсудливо, з дотриманням необхідної процедури та з урахуванням всіх обставин справи. При цьому слід зазначити, що висновок службового розслідування позивачем не оскаржено.
Виданий на підставі висновку службового розслідування наказ № 2445 від 11.08.2020 “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції органів та підрозділів ГУНП” відповідає критеріям правомірності, встановленим в частині другій статті 2 КАС України. 
Доводи позивача не спростовують правомірності поведінки відповідача у спірній ситуації та не підтверджують протиправності оскарженого наказу.
Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Головне управління Національної поліції у Львівській області, приймаючи оскаржуваний наказ, діяв у відповідності та в межах повноважень, а застосування крайнього заходу дисциплінарного стягнення є співмірним вчиненому позивачем проступку та відповідає  ст.13 Закону України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України”. Таким чином, позовні вимоги про його скасування є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відповідно відсутні правові підстави для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 патрульної поліції Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУНП у Львівській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як похідних вимог.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст.139 КАС України.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.
Із позовної заяви та рішення суду першої інстанції слідує, що позивачем при зверненні до суду заявлено позовні вимоги майнового та немайнового характеру.
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3 ст.6 Закону N 3674-VI).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ставка, що підлягала до сплати при поданні позовної заяви становила 2052,52 грн (2102, 00 грн * 0,4 + 120972,00 грн :100).
Таким чином, розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання до адміністративного суду апеляційної скарги, становить 3075,78 грн (2052,52 грн *1,5).
Оскільки відповідачем у справі за подання апеляційної скарги слачено судовий збір у розмірі 1261,20 грн, що є меншим за розмір, встановлений Законом України «Про судовий збір», та за цією апеляційною скаргою ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, недоплачений судовий збір у розмірі 1814,58 грн підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Керуючись статтями 242, 308, 309, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                              
                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року у справі № 380/7567/20  – скасувати.
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Первинної профспілкової організації Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУНП у Львівській області Львівської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (ЄДРПОУ 40108833) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1814 (одна тисяча вісімсот чотирнадцять) грн 58 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	І. І. Запотічний  	
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці з 26.10.2021 по 03.11.2021 постанова складена у повному обсязі 04.11.2021.