ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року 
м. Київ
справа №640/25059/19
адміністративне провадження № К/9901/12455/21, № К/9901/6675/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландгрейн» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландгрейн» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року (судді: Ключкович В.Ю. (головуючий), Грибан І.О., Беспалов О.О.) у справі                      № 640/25059/19.

У С Т А Н О В И В:
І. Суть спору
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ландгрейн» (далі - позивач, платник податків, ТОВ «Ландгрейн») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.10.2019 № 00001740502 та № 00001730502.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом, всупереч вимог чинного податкового законодавства було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 11.10.2019 № 00001740502 та № 00001730502, оскільки висновки відповідача викладені ним у акті перевірки є хибними та такими, які не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв`язку з невірним застосуванням положень податкового законодавства, а також позивач зазначає про помилковість висновків відповідача щодо відсутності господарських операцій між позивачем та його контрагентами, тоді як такі господарські відносини носили реальний характер, що підтверджується належно оформленими первинними документами.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 11.10.2019 № 00001740502 та                   № 00001730502. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем не доведено фактів порушення позивачем норм Податкового кодексу України, а також того, що господарські операції між позивачем та його контрагентами носять нереальний характер.
4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просило скасувати рішення  Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Ландгрейн» у повному обсязі.
5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ТОВ «Ландгрейн» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у       м. Києві від 11.10.2019 № 00001730502 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 5 894  326,00 грн, з яких               4 715  461,00 грн за податковим зобов`язанням та 1 178  865,00 грн за штрафними санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 11.10.2019 № 00001740502 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 5 475 771,75 грн, з яких 4 380  617,00 грн за податковим зобов`язанням та 1 095 154,75 грн за штрафними санкціями. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване обґрунтованістю отриманої позивачем податкової вигоди за господарськими операціями з ФГ Немашкало Віталій Олександрович, ТОВ «Флагман Арена», ТОВ «Спект Сервіс», ТОВ «Врожай Агро» та TOB «Мастоніс».
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції ТОВ «Ландгрейн» подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову  Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року у справі                           № 640/25059/19.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції ГУ ДПС у м. Києві подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову  Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року (в частині задоволених позовних вимог) та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Ландгрейн» у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ГУ ДПС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Ландгрейн» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.06.2011 по 30.09.2018 та іншого законодавства за відповідний період.
За результатами перевірки складено акт перевірки від 16.09.2019 № 28/26-15-05-02-04/37700763, у якому зафіксовані порушення ТОВ «Ландгрейн» вимог: пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134     ПК України в результаті чого занижено суму податку на прибуток на загальну суму 4 891 757 грн, у тому числі за три квартали 2018 року на 4 891 757 грн; пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 543 854 грн, у тому числі: за травень 2018 року на 222 595 грн; за червень 2018 року на 1 265 529 грн; за липень 2018 року на 982 979 грн; за серпень 2018 року на 1 834 754 грн; за вересень 2018 року на 237 997 грн.
27.09.2019 ТОВ «Ландгрейн» подано заперечення на акт перевірки від 16.09.2019       № 28/26-15-05-02-04/37700763. За результатом розгляду заперечень відповідач направив ТОВ «Ландгрейн» відповідь від 08.10.2019 №22385/10/26-15-15-02-04 за змістом якої висновки акту від 16.09.2019 № 28/26-15-05-02-04/37700763 залишені без змін. 11.10.2019 на підставі вказаних висновків акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення: №00001730502 про збільшення суми грошового зобов`язання ТОВ «Ландгрейн» з податку на прибуток на загальну суму      6 114 696 грн, з яких 4 891 757 грн за основним платежем та 1 222 939 грн штрафних санкцій; № 00001740502 про збільшення суми грошового зобов`язання ТОВ «Ландгрейн» з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 5 679 818 грн, з яких 4 543 854 грн за основним платежем та 1 135 964 грн штрафних санкцій.
Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку шляхом подання скарги від 21.10.2019 вих. № 11009 до Державної податкової служби України. Рішенням Державної податкової служби України від 09.12.2019 № 12234/6/99-00-08-05-01 відмолено у задоволенні вказаної скарги ТОВ «Ландгрейн», податкові повідомлення-рішення від 11.10.2019 № 00001730502 та       № 00001740502 залишені без змін.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що видами діяльності ТОВ «Ландгрейн» за КВЕД є: 10.61 виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 10.91 виробництво готових кормів для тварин, які утримуються на фермах; 46.11 діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний). У період охоплений перевіркою проведеною контролюючим органом, позивачем у межах вказаних видів економічної діяльності задокументовано здійснення господарських операцій із наступними контрагентами-постачальниками: ФГ Немашкало Віталій Олександрович, ПП «Українське поле», ПСП «Ходосівське», ТОВ «Флагман Арена», ТОВ «Спект Сервіс», ТОВ «Врожай Агро», TOB «Мастоніс».
Зокрема, на підставі Договору поставки від 24.07.2018 № 24/07/2018-01 із додатками, ФГ Немашкало Віталій Олександрович протягом серпня 2018 року поставлено ТОВ «Ландгрейн» ячмінь у кількості 337,96 тон та пшеницю - 365,88 тон, загальною вартістю 2 919 537,94 грн (ПДВ - 486 589,65 грн), що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, виписками з банківських рахунків про оплату товару.
Згідно умов Договору поставки №14/5/2018п від 14.05.2018, ПП «Українське поле» протягом травня-червня 2018 року поставлено ТОВ «Ландгрейн» пшеницю у кількості 117 тон, загальною вартістю     479 466 грн (ПДВ - 79  911,00 грн), що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, виписками з банківських рахунків про оплату товару.
На виконання Договору поставки № 0618 від 01.06.2018, ПСП «Ходосівське» 04.06.2018 поставлено ТОВ «Ландгрейн» пшеницю у кількості 122 тон, загальною вартістю 499  956,00 грн (ПДВ - 83  326,00 грн), що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткової накладної від 04.06.2018 № 2, товарно-транспортних накладних, випискою з банківських рахунків про оплату товару.
Згідно умов Договору поставки № 03/05/2018 від 03.05.2018, ТОВ «Флагман Арена» 04.05.2018 поставлено ТОВ «Ландгрейн» 25 тон олії соєвої, загальною вартістю 520  000,00 грн (ПДВ - 86 666,67 грн), що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткової накладної від 04.05.2018 № 1, товарно-транспортної накладної від 06.05.2018 № 112, виписками з банківських рахунків про оплату товару.
На підставі Договору поставки № 21/06/2018п від 21.06.2018, ТОВ «Спект Сервіс» у червні 2018 року поставлено ТОВ «Ландгрейн» пшеницю у кількості 116,93 тон, загальною вартістю 399  315,00 грн (ПДВ - 79 863,19 грн), що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, випискою з банківських рахунків про оплату товару.
ТОВ «Врожай Агро», у період який охопила перевірка, поставлено ТОВ «Ландгрейн»: кукурудзу у кількості 1 000 тон на загальну суму 3 500  000,00 грн (ПДВ -        700  000,00 грн), на виконання умов Договору поставки № 0106/18-е від 01.06.2018; сою у кількості 500 тон на загальну суму 5 416  875,00 грн (ПДВ - 1 083  375,00 грн), на виконання умов Договору поставки № 3004/18-е від 30.04.2018; сою у кількості 500 тон на загальну суму 5 000  000,00 грн, ПДВ - 1 000  000,00 грн, на виконання умов Договору поставки № 12/7/18 від 12.07.2018; пшеницю у кількості 514,94 тон на загальну суму 1 759 188,10 грн, ПДВ - 351 837,62 грн, на виконання умов Договору поставки № 2906/18-п від 29.06.2018.
Здійснення ТОВ «Врожай Агро» вказаних поставок підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, виписками з банківських рахунків про оплату товару.
На виконання умов Договору № 217 від 02.07.2018 ТОВ «Мастоніс» 31.07.2018 поставлено ТОВ «Ландгрейн» запасні частини в асортименті згідно видаткової накладної № 357 від 31.07.2018 на суму 2 889 179,02 грн (ПДВ - 577 835,80 грн). Часткова оплата за товар у сумі 225  355,00 грн підтверджується банківською випискою від 17.09.2018.
ТОВ «Ландгрейн» надано документи на підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів, отриманих від ФГ Немашкало Віталій Олександрович, ПП «Українське поле», ПСП «Ходосівське», ТОВ «Флагман Арена», ТОВ «Спект Сервіс», ТОВ «Врожай Агро», TOB «Мастоніс» за результатом вказаних поставок, шляхом їх подальшого продажу. За фактами здійснення вказаних операцій контрагентами-постачальниками ТОВ «Ландгрейн» складено податкові накладні, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. Результати вказаних операцій відображені ТОВ «Ландгрейн» у фінансовій та податковій звітності шляхом включення до складу витрат вартості придбаних товарів та включення до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів сум ПДВ, сплачених у вартості таких товарів.
Судом апеляційної інстанції встановлено та зазначено, що контролюючим органом не встановлено недоліків у документах, наданих ТОВ «Ландгрейн» на підтвердження вказаних господарських операцій із вказаними контрагентами. При цьому, відповідач не заперечує фактичну наявність у ТОВ «Ландгрейн» вказаного товару та його подальший продаж позивачем, при цьому зазначає, що такий товар позивачем отримано безоплатно з огляду на відсутність доказів придбання товарів саме у ФГ Немашкало Віталій Олександрович, ПП «Українське поле», ПСП «Ходосівське», ТОВ «Флагман Арена», ТОВ «Спект Сервіс», ТОВ «Врожай Агро», TOB «Мастоніс», з огляду на те, що вказані товариства у контексті спірних відносин не здійснювали реальної господарської діяльності. В обґрунтування нереальності вказаних господарських відповідач зазначає про: відсутність у вказаних контрагентів достатнього обсягу відповідних ресурсів, в тому числі трудових ресурсів, основних засобів, земельних ділянок, для здійснення відповідних фінансово-господарських операцій; наявність інформації щодо непричетності засновників та керівників до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства: ФГ Немашкало Віталій Олександрович, ПП «Українське поле», ПСП «Ходосівське»; згідно з аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що з моменту реєстрації та протягом 2018 року ТОВ «Флагман Арена» оформлювалось придбання кухонного приладдя та побутової техніки, чоботів дитячих, газового конденсату, а ТОВ «Спект Сервіс» оформлювалось придбання корму для тварин, побутової техніки, запчастин, бітуму дорожнього, обстеження Дилерського центру «Віанор»  м. Київ, вул. Довженко, 4 та складання технічного завдання на рекламне оформлення, кругів, басейнів, нарукавників, шин, пшениці; листом від 06.02.2019 № 617/7/11-28-21-08-09 оперативним управлінням ГУ ДФС у Кіровоградській області було надано інформацію про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні                     № 32017120010000006, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27,ч. 3 ст. 212 КК України, в якому фігурує ТОВ «Врожай-Агро» як підприємство з ознаками «фіктивності»; слідчим управлінням ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні         № 12018100000001064, внесену до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 2     ст. 364 КК України, де ТОВ «Мастоніс» вказане, як товариство з ознаками «фіктивності».
Судом апеляційної інстанції щодо вказаних доводів відповідача встановлено наступне. Так, на підтвердження існування пояснень гр. ОСОБА_1 щодо реєстрації за грошову винагороду та непричетності до діяльності ФГ Немашкало Віталій Олександрович, відповідачем ні до суд першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано жодних доказів. Також ні на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, ні станом на час розгляду справи, вироки або рішення про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності щодо посадових осіб ФГ Немашкало Віталій Олександрович, ТОВ «Врожай Агро» та TOB «Мастоніс» відсутні, що зазначено представником позивача та представником відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Також, щодо доводів відповідача про те, що ним отримано інформацію про те, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні                            № 32017120010000006, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27,ч. 3 ст. 212 КК України, в якому фігурує ТОВ «Врожай-Агро» як підприємство з ознаками «фіктивності» та здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018100000001064, внесену до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 364 КК України, де ТОВ «Мастоніс» вказане, як товариство з ознаками «фіктивності», судом апеляційної інстанції встановлено та зазначено, що ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції відповідачем не було надано рішення суду відносно ТОВ «Врожай-Агро» та ТОВ «Мастоніс», яке б набрало законної сили та яке б було прийнято в порядку ст. 55-1 Господарського кодексу України («Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання»), вироку суду за ст. 205 Кримінального кодексу України («Фіктивне підприємництво»), рішення, прийнятого в порядку ст. 234 Цивільного кодексу України (щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином).
Разом з тим, щодо господарських взаємовідносин позивача з ПП «Українське поле» та ПСП «Ходосівське», судом апеляційної інстанції встановлено наступне. Так, господарські операції з ПП «Українське поле» та ПСП «Ходосівське», за наслідками яких позивачем сформовано податковий кредит, відбулися на підставі первинних документів, що виписані та підписані саме директорами цих підприємств - Кириченко Д.С. (директор ПП «Українське поле») та ОСОБА_2 (директор ПСП «Ходосівське»), тобто особами, які заперечують здійснення фінансово-господарської діяльності вказаних підприємств (в матеріалах справи наявні копії протоколів допиту таких осіб), а, отже, такі документи не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами, та як наслідок не можуть визнаватися такими, що посвідчують факт придбання товарів, що, в свою чергу, підтверджує те, що дії позивача не були спрямовані на реальне настання наслідків, а лише на формування первинних документів за наслідками неіснуючих операцій. У контексті вищезазначених обставин суд апеляційної інстанції зазначив, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.
Суд апеляційної інстанції встановлено, що вказані господарські операції позивача з ФГ Немашкало Віталій Олександрович, ТОВ «Флагман Арена», ТОВ «Спект Сервіс», ТОВ «Врожай Агро», TOB «Мастоніс» підтверджуються  первинними документами, які не містять дефектів форми або змісту та підтверджують факт постачання товарів, зв`язок господарських операцій із господарською діяльністю ТОВ «Ландгрейн» та використання придбаних товарів у його господарській діяльності, тоді як доводи відповідача щодо нереальності вказаних господарських операцій ґрунтуються лише на припущеннях.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. В доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення, які на його думку допущено контролюючим органом та вказує, що надані позивачем первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій з відповідними контрагентами складені та оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства, тоді як контролюючим органом зроблено висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини та не було доведено безтоварності спірних господарських операцій позивача з його контрагентами, а також, що контролюючим органом не було надано жодних рішень судів (вироків) щодо встановлення фіктивності підприємств - контрагентів позивача або щодо посадових осіб таких підприємств, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
9. В доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення допущені позивачем в процесі здійснення ним господарської діяльності, вказує на неврахування судом апеляційної інстанції положень чинного податкового законодавства, а також того, що, зокрема, з наданих до перевірки позивачем первинних документів не встановлено реальність господарських операцій ТОВ «Ландгрейн» з відповідними контрагентами, зазначає, що у окремих контрагентів позивача згідно наявної у відповідача податкової інформації була відсутня матеріально-технічна можливість здійснювати такі господарські операції, а також посилається на наявність відповідних кримінальних проваджень щодо посадових осіб підприємств - контрагентів позивача, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
10. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
11. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
11.1. Підпункти 14.1.36, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14.
Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;
податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з  розділом V  цього Кодексу.
11.2. Пункти 44.1, 44.2 статті 44.
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216  Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному  статтею 50  цього Кодексу.
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Платники податку, які відповідно до  Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним  підпунктом 3 пункту 291.4  статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
11.3. Пункти 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198.
До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг;                      б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;     ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з  пунктом 187.8  статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.
Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до  пункту 187.9  статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою  пунктом 193.1  статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими  пунктом 201.11  статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в  податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.
12. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
12.1. Стаття 1.
Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 
Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
12.2. Частина друга статті 3.
Бухгалтерський облік є  обов`язковим  видом  обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.
12.3. Стаття 9.
1. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
2. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
3. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
4. Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.
5. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
6. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.
7. Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.
8. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
9. Копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами. Обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством.
Вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
13. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене  наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88:
13.1. Пункт 2.1.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
13.2. Пункт 2.4.
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
13.3. Пункт 2.15.
Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.
13.4. Пункт 2.16.
У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. 
15. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту. 
16. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. 
17. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
18. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. 
19. Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій. 
20. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
21. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
22. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
23. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у  запереченнях на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судом апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих сторонами на підставі статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.
24. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 11.10.2019 № 00001740502 та        № 00001730502 (в частині задоволених позовних вимог) діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.
25. Колегія суддів зазначає, що платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення та оформлення яких чітко передбачено законодавством.
Положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які  фіксують  факти здійснення господарських операцій.  Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів  можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені  облікові  документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення  господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, податковим законодавством встановлені вимоги до належного оформлення первинних документів.
Колегія суддів зазначає, що визначальним для вирішення справи є дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів, і таке дослідження має бути здійснено на підставі первинних документів, які мають бути належним чином оформлені, в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення таких операцій і є підставою для формування податкового обліку платника податків.
У справі, що розглядається, позивачем було надано до судів першої та апеляційної інстанції документи за господарськими операціями з його контрагентами (ФГ Немашкало Віталій Олександрович, ТОВ «Флагман Арена», ТОВ «Спект Сервіс», ТОВ «Врожай Агро», TOB «Мастоніс») оформлені у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, які містять усі необхідні реквізити та відомості, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій з вказаними контрагентами. В свою чергу, контролюючим органом не було доведено та надано судам попередніх інстанцій жодних належних, допустимих та достатніх доказів відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та його контрагентами за вказаний період.
26. Щодо посилань контролюючого органу про відсутність у підприємств по ланцюгу постачанню товарів контрагентам позивача та/або окремих контрагентів позивача ресурсів для досягнення відповідної економічної мети та здійснення господарської діяльності, колегія суддів зазначає наступне.
Так, у справі що розглядається, контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на момент розгляду справи судами) не було доведено та надано належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів по ланцюгу постачання трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення та ін. були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару обумовленого укладеними договорами з позивачем, не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними. Колегія суддів зазначає, що висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріально-технічних ресурсів, як і не подання такими контрагентами звітності, контролюючим органом зроблено на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація, носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, фактично будь-які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а, отже, така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.
Щодо доводів контролюючого органу відносно неможливості надання такого товару (пояснень щодо походження товару) контрагентами позивача ТОВ «Ландгрейн», то такі доводи, як підстава невизнання реальності господарських операцій є безпідставними, оскільки будь-які пояснення не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», їх наявність чи відсутність не є підставою не визнавати факт проведення господарських операцій, що посвідчені належно складеними первинними документами на їх виконання. Крім того, неналежне виконання контрагентом покупця свого обов`язку, а також наявність інших обставин, що можуть свідчити про недобросовісне ведення господарської діяльності таким контрагентом, не може створювати негативних наслідків для самого покупця.
27. Щодо окремих доводів контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства, які базувались на посиланнях на отримання відповідачем інформації про те, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні   № 32017120010000006, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27,ч. 3  ст. 212 КК України, в якому, зокрема, зазначається про ТОВ «Врожай-Агро» як підприємство з ознаками «фіктивності» та здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018100000001064, внесену до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 2     ст. 364 КК України, де ТОВ «Мастоніс» вказане, як товариство з ознаками «фіктивності», колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції вказані доводи контролюючого органу були обґрунтовано відхилені, оскільки відповідачем не було надано до судів першої та апеляційної інстанції жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження таких доводів, посилань підтверджених конкретними даними вказаних проваджень, а також не було надано копій обвинувального або виправдувального вироку відносно незаконної діяльності посадових осіб позивача (його контрагентів) при здійсненні господарської діяльності, за ознаками злочинів передбачених вказаними положеннями Кримінального кодексу України. Крім того, колегія суддів зазначає, що порушення вимог закону щодо порядку формування засобів доказування, як процесуальної форми судових доказів, тягне за собою їх недопустимість як доказів, що унеможливлює використання сторонами та судом даних (інформації), що містяться в них, для вирішення спору. Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на момент розгляду справи судами) не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані судом апеляційної інстанції під час прийняття рішення, та свідчили про протиправну поведінку контрагента та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.
Водночас, щодо господарських взаємовідносин позивача з ПП «Українське поле» та ПСП «Ходосівське», судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами (що не спростовано позивачем), що господарські операції з вказаними контрагентами, за наслідками яких позивачем сформовано податковий кредит, відбулися на підставі первинних документів, що виписані та підписані саме директорами цих підприємств - Кириченко Д.С. (директор ПП «Українське поле») та ОСОБА_2 (директор ПСП «Ходосівське»), особами, які заперечують участь у здійснення фінансово-господарської діяльності вказаних підприємств, а, отже, такі документи не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами, з урахуванням вказаних положень чинного законодавства щодо вимог до оформлення відповідної первинної документації за результатами здійснення господарської діяльності її суб`єктами, та як наслідок не можуть визнаватися такими, що посвідчують факт придбання товарів. Колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що встановлені обставини підтверджують те, що дії позивача не були спрямовані на реальне настання наслідків, а лише на формування первинних документів за наслідками неіснуючих операцій. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.
28. Колегія суддів зазначає, що у касаційних скаргах позивач та контролюючий орган фактично просять здійснити переоцінку встановлених судами першої та апеляційної інстанції обставин справи.
29. Судом апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених позивачем та контролюючим органом у адміністративному позові та запереченнях на нього, апеляційних скаргах, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені сторонами доводи в касаційних скаргах не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції.
Крім того, колегія судів зазначає, що відповідно до  статті 8 Конституції України,  статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України  та частини першої  статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну  відповідь  на  кожний аргумент. Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
30. Переглянувши судове рішення в межах касаційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційні скарги Головного управління Державної податкової служби у            м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландгрейн» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року слід залишити без задоволення.
31. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
32. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених  статтею 341  цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландгрейн» залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року у справі № 640/25059/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова