ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 грудня 2021 року           справа №227/2302/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Сізонова Є.С.,
представника позивача Гос В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2021 р. у справі № 227/2302/21 (головуючий І інстанції Любчик В.М., повний текст рішення складений 23.09.2021р. в м. Добропілля Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Командира взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції Лось Валентина Володимировича, третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними, визнання незаконною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
                                                     УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Командира взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції Лось Валентина Володимировича, третя особа: Департамент патрульної поліції, в якому просив визнати неправомірними дії командира взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції Лось В.В. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 554747 від 31 травня 2021 року, складену командиром взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції Лось В.В., за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 1-8).
Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 99-101).
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення, не дав ознайомитись з ним та записати свої пояснення, чим позбавив його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Фактично розгляду справи відповідачем не було, а постанова винесена формально без дослідження його пояснень та доказів. Також зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не було підтверджено належними та допустимими доказами. Звертає увагу, що 23.09.2021 року о 09:37:45 після закінчення повторного автоматизованого розподілу вказаної судової справи між суддями, раніше до автоматизованого розподілу справи 23.09.2021 року в період часу з 09:30 по 09:38 як слідує з протоколу судового засідання справа була розглянута та винесено оскаржуване рішення, що має бути неможливим з огляду на часовий відрізок зазначеного часу, отримання вказаної адміністративної справи та призначення до слухання в судовому засіданні, повідомлення сторін учасників справи. Представник позивача наголошує, що про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлений не був (а.с. 109-119).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 31 травня 2021 року командиром взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Лось Валентином Володимировичем, була винесена постанова серії ДП18 №554747 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно із якою позивачем було порушено ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було накладено адміністративне стягнення на позивача у виді штрафу в розмірі 340,00 грн..
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 31 травня 2021 року о 05 год. 39 хв. на а/д Київ Чоп 163 км с. Болярка ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Opel Insiqnia», д/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 80 км/год в населеному пункті 5.45 «Болярка», чим перевищив швидкість на 30 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam 000780. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.4 ПДР (а.с. 23).
Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила №1306), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. 
Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вимог статті 222 Кодексу України про адміністративне правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 122  КУпАП України.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. 
Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 та 2 р. III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП , виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП). Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів. 
На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України, відповідачем надано фото та відео файли, здійснені за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС000780, на яких зафіксовано, що автомобіль позивача Opel Insiqnia, д/н НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 80 км/год в населеному пункті 5.45 «Болярка».
З відеозапису диска DVD-R (файл - 1622439584_СС000_0531_053944) де зафіксовано, що автомобіль позивача Opel Insiqnia, д/н НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 80 км/год, зазначені географічні координати з кутовими величинами: географічна широта 50° 19'49.00''N і географічна довгота 28° 21'34.10''Е місця події, данні яких також підтверджуються за допомогою сервісу Карти Google (https://www.google.com.ua/maps/), що підтверджує той факт, що в момент фіксації швидкості транспортного засобу позивача, останній знаходився саме в населеному пункті "Болярка" (а.с. 57-58, 69).
Слід зазначити, що дата, час, транспортний засіб (модель, номерний знак), швидкість, які відображені у відеофайлі 1622439584_СС000_0531_053944 відповідають даним, які зазначені у постанові серії ДП18 №554747 від 31.05.2021 року, тому вказаний відеодоказ суд приймає як належний.
Крім того, населений пункт село Болярка, має адресну прив`язку км 162+040 км 164+167 а/д М-06 Київ-Чоп, що встановлено з інформації про дорожні знаки 5.45 (початок руху) та 5.46 (кінець руху) на автомобільних дорогах Житомирської області, наданою службою автомобільних доріг у Житомирській області (а.с. 67-68).
Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Отже, позивач керуючи транспортним засобом, мав рухатись в межах населеного пункту із швидкістю не більше 50 км/год..
Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/20922 від 02 лютого 2021 року (чинне до 02 лютого 2022 року) лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000780 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год. до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах ± 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +- 1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.
Листом ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» повідомлено, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань.
Приладом TruCAM перевіряють швидкість за допомогою лазера, що дозволяє уникнути неточностей, робоча дистанція пристроїв контролю швидкості TruCam сягає 1,2 км. TruCam - лазерний вимірювач швидкості, оснащений режимом відеофіксації. Основна відмінність приладу від «Візира» і йому подібних - він використовує не радіохвилю, а світловий промінь - лазер, який дозволяє зафіксувати перевищення швидкості конкретного автомобілю в потоці транспорту на відстані, що перевищує кілометр.
Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення Правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.
Отже, згідно технічних характеристик, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «Trucam LTI»20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку в автоматичному режимі, тому його покази можливо розцінювати, як беззаперечний доказ по справі.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає , що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України, підтверджено належними доказами.
Долучений позивачем під час апеляційного провадження відеозапис диска DVD-R не спростовує встановлене порушення позивачем вимог п. 12.4 ПДР.
Щодо доводів апелянта, що відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення, не дав ознайомитись з ним та записати свої пояснення, чим позбавив його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Фактично розгляду справи відповідачем не було, а постанова винесена формально без дослідження його пояснень та доказів, суд зазначає наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, з відеозапису диска DVD-R (файл - 20210531082459000099) з нагрудного реєстратора поліцейського вбачається зупинка транспортного засобу, перевірка документів, встановлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та розгляд справи. 
Під час спілкування з відповідачем позивач зазначив, що права свої знає, виявив бажання сплатити штраф на місці та не оспорював вчинене ним правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, зазначив лише, що на його думку, він їхав поза межами населеного пункту. Поліцейський представився, пояснив суть правопорушення, причину та підстави перевірки документів, попросив пред`явити відповідні документи, роз`яснив права позивачу передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та розглянув справу по суті.
Під час розгляду справи поліцейським, позивач жодних клопотань не заявляв.
Окрім того, у графі 8 спірної постанови міститься підпис позивача про те, що йому було роз`яснено права за ст. 268 КУпАП.
Отже, доводи апелянта щодо порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.
Щодо доводів апелянта, що до автоматизованого розподілу, справа була розглянута та винесено оскаржуване рішення, що має бути неможливим з огляду на часовий відрізок зазначеного часу та не повідомлення представника позивача про розгляд справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до протоколу судового засідання Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.09.2021 року розгляд справи №227/2302/21 відкладено на 23.09.2021 року на 16:00 год. (а.с. 88).
Відповідно до розписки від 01.09.2021 року позивач - ОСОБА_1 та його представник - Гос В.В. повідомлені про наступне судове засідання на 23.09.2021 року на 16:00 год. (а.с. 89).
Згідно розпорядження Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.09.2021 року №363 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку із відрахуванням судді ОСОБА_2 зі штату у зв`язку із звільненням, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №227/2302/21 (а.с. 94).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (дата та час розподілу 23.09.2021 - 09:37:45) між суддями Добропільського міськрайонного суду Донецької області по справі №227/2302/21 вирішено новий склад суду - суддя Любчик В.М. (а.с. 95).
Відповідно до протоколу судового засідання Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.09.2021 року, о 09:30 год. відбулось відкриття судового засідання, розгляд справи та о 09:38 год. судове засідання закінчено (а.с. 98).
Отже, розгляд справи, яка призначена на 23.09.2021 року на 16:00 год. розглянута судом раніше, а саме 23.09.2021 року у проміжок часу 09:30 - 09:38 год.
Згідно зі ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеною частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Як встановлено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 23.09.2021 року надав до суду заяву (№15259/21-Вх), в якій зазначив, що про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, у судове засідання з`явитись не має можливості, тому просив справу розглянути без участі (а.с. 97).
Згідно журналу відвідувачів Добропільського міськрайонного суду Донецької області, 23.09.2021 року ОСОБА_1 не зазначений. Але в 15:07 год. зазначений в якості відвідувача - ОСОБА_3 .
Отже, про час розгляду справи 23.09.2021 року раніше ніж було призначено на 16:00 год., а саме у проміжок часу 09:30 - 09:38 год. позивач та представник позивача повідомлені належним чином не були, що є порушенням ст. 268 КАС України.
Враховуючи викладені обставини та докази у їх сукупності, колегією суддів встановлено, що відповідачем повністю доведено, що у діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до обмеження права позивача на судовий захист, регламентованого, зокрема, статтею 55 Конституції України та статтею 5 КАС України.
Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За приписами п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Отже, суд першої інстанції, не повідомивши сторін про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 268 КАС України, допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись статтями 268, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2021 р. у справі №227/2302/21 - задовольнити частково.
Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2021 р. у справі №227/2302/21 - скасувати.
Прийняти нове судове рішення.
В задоволені позову ОСОБА_1 до Командира взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції Лось Валентина Володимировича, третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними, визнання незаконною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Постанова у повному обсязі складена та підписана 07 грудня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 07 грудня 2021 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                                    Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                                      І.В. Сіваченко