ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 жовтня 2021 року           справа №200/4084/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Міронової Г.М., суддів  Гайдара А.В., Геращенка І.В., розглянув у письмовому провадженні  апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 р.  (повне судове рішення складено 16 липня 2021 у м. Слов`янськ) у справі  № 200/4084/21 (головуючий І інстанції суддя Льговська Ю.М.)  за позовом  Головного управління ДПС у Донецькій області  до   ОСОБА_1   про стягнення податкового боргу,

                                        ВСТАНОВИВ:

08.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача щодо  стягнення з останнього податкового боргу у розмірі 27000 грн., а саме: адміністративного штрафу та штрафної санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 27000 грн. (а.с. 1-6).
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року позов  було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) податковий борг в розмірі 27 000,00 грн., а саме: адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (код бюджетної класифікації 21081500) в сумі 27 000,00 грн. (а.с. 47-48).
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу,  в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким   відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на абз. 3 п. 102.1 ст. 102, п. 102.4 Податкового Кодексу України та зазначає, що стягнення зазначених сум неможливо, оскільки  строк у 1095 календарних днів є присічним для контролюючого органу і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу в тому числі і шляхом звернення до суду. За рішеннями про застосування фінансових санкцій такий строк сплив ще у березні та травні 2020, а з позовною заявою позивач звернувся  тільки 8 квітня 2021. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, наданий відзив, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
21 квітня 2015 року ОСОБА_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець; 21 серпня 2017 року реєстрація припинена, але відповідача не знято з податкового обліку у Костянтинівській ДПІ (м. Костянтинівка) Головного управління ДПС у Донецькій області.
За інтегрованою карткою платника за кодом бюджетної класифікації 21081500 за відповідачем станом на 31 грудня 2020 року обліковується 27 000 грн заборгованості.  
За розрахунком ціни позову сума заборгованості складається з 10 000,00 грн. фінансових санкцій, нарахованих на підставі рішення про застосування фінансових санкцій від 31 березня 2017 року № 000004/05-99-14-05/ НОМЕР_1 , прийнятого на підставі акту перевірки від 23 лютого 2017 року № 10/05/99/14/05/ НОМЕР_1 ; та 17 000,00 грн. фінансових санкцій, нарахованих за рішенням про застосування фінансових санкцій від 16 травня 2017 року № 000040/05-99-40-03/ НОМЕР_1 , прийнятого на підставі акту перевірки від 27 квітня 2017 року № 0037/05/99/14/40/ НОМЕР_1 .   
Рішення про застосування фінансових санкцій від 31 березня 2017 року № 000004/05-99-14-05/НОМЕР_1, направлене за адресою реєстрації, вручене відповідачеві 08 квітня 2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Докази визнання протиправними та скасування вказаного рішення відсутні в матеріалах справи.
Рішення про застосування фінансових санкцій від 16 травня 2017 року № 000040/05-99-40-03/ НОМЕР_1 направлено за тією же адресою реєстрації, але повернуто адресатові у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
Спірним у справі є правомірність  дій позивача щодо стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 27000 грн.
При вирішення справи суд виходить з  наступного.
В підпункті 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України занотовано: грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
За приписами підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України  контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, […], передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або […], якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за […], застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі   (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).
Унормуванням пункту 95.2, абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України  визначено: стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Разом з тим, за правилами пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Зміст наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, уточнюючих розрахунків можуть бути й інші питання, зокрема, пов`язані із своєчасністю поданих податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, а тому, з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась й у постановах Верховного Суду, зокрема, від 18.05.2018 у справі № 804/4483/17, від 29.01.2019 у справі № 805/4868/16-а, від 21.02.2019 у справі № 808/2404/17, від 03 грудня 2020 року у справі № 804/2323/17.
У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.
У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п. 102.4  ст. 102 Податкового кодексу України).
Таким чином за рішеннями про застосування фінансових санкцій від 16 травня 2017 року № 000040/05-99-40-03/НОМЕР_1 та від 16 травня 2017 року № 000040/05-99-40-03/НОМЕР_1, такий строк сплив ще у березні та травні 2020 року.
З позовом про стягнення податкового боргу представник позивача звернувся до суду 08.04.2021 (а.с. 1).
З урахуванням наведеного  позові вимоги не підлягають задоволенню. 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 було відстрочено відповідачу сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.
Оскільки спір вирішено на користь відповідача, то відсутні підстави для стягнення   відстроченого судового збору.  
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу     ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 р.   -    задовольнити. 
Рішення     Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 р.    у справі  № 200/4084/21    - скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог  Головного управління ДПС у Донецькій області  до   ОСОБА_1    про стягнення податкового боргу -  відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.  
Повне судове рішення  складено та підписано колегією суддів 4 жовтня 2021 року.

Головуючий  суддя                                                                               Г.М. Міронова

Судді                                                                                                          А.В. Гайдар

                                                                                                            І.В. Геращенко